Справа № 132/403/19
Провадження №1-кп/132/145/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
11.06.2019 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишгородок, Лановецького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.02.2018 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадський робіт; 02.11.2018 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту строком 3 місяці 12 днів; звільнений 22.04.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2018 року ОСОБА_3 , маючи корисливий мотив та прямий умисел на заволодіння чужим майном, повторно, при зустрічі із своєю знайомою ОСОБА_5 , запропонував останній шляхом зловживання її довірою, так як перебував з ОСОБА_5 у дружніх стосунках, надати йому у тимчасове користування тепловентилятор марки «Saturn ST-HT8341K», під приводом необхідності опалення своєї квартири.

Заволодівши вказаним тепловентилятором, 20.11.2018 року ОСОБА_3 уклав договір позики щодо здачі тепловентилятора під заставу ПТ «Ломбард Приват Сич C.B. і компанія», тим самим, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди, яка згідно висновку експерта № 32 від 21.01.2019 року, становить 484 грн.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що 19 листопада 2018 року він зустрів свою знайому ОСОБА_5 та попросив її надати йому у тимчасове користування тепловентилятор для опалення своєї квартири. Після того, як ОСОБА_5 передала йому тепловентилятор, він здав його під заставу в ломбард, за що отримав 150 грн., які витратив на власні потреби. На даний час завдану потерпілій шкоду відшкодував. В скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, так як останній їй завдану шкоду відшкодував. Просить суд ОСОБА_3 суворо не карати.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано по ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), по кваліфікуючій ознаці вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати на залучення експерта за проведення товарознавчого дослідження (висновок експерта № 32 від 21.01.2019 року) становлять 572,00 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місце проживання характеризується з негативної сторони, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду, його щире каяття у вчиненому.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді сплати штрафу в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в доход держави в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням товарознавчого дослідження в сумі 572,00 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ