В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2019 Справа №607/18263/19

Провадження №1-кп/607/1377/2019

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002018 від 09 липня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2019 року у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні квартири, що належить ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 липня 2019 року близько 00:10 год. ОСОБА_3 , за допомогою особистого ключа, відкрив вхідні двері квартири АДРЕСА_2 , де він раніше проживав із своєю матір`ю ОСОБА_5 , зайшовши у приміщення квартири, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помітними сторонніми особами та його матір`ю ОСОБА_5 , таємно шляхом вільного доступу відкрив двері шафи, звідки дістав грошові кошти в сумі 32 000 гривень, номіналами по 500 гривень, 200 гривень, та одна стогривнева куп`юра.

Із даними грошовими коштами ОСОБА_3 покинув приміщення згаданої квартири, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 32 000 гривень.

Вийшовши з квартири ОСОБА_3 направився у с. Козівка, Козівського району, Тернопільської області до своєї знайомої ОСОБА_6 для того, щоб розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, доповнити нічого не може. У вчиненому він щиро розкаюється, відшкодував потерпілій задану шкоду, просить суд суворо його не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання немає. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Окрім того, у справі є процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-542/19 від 26 липня 2019 року в розмірі 942,06 грн., які в порядку ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-542/19 від 26 липня 2019 року в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 (шість) коп. в користь держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1