Справа № 569/1378/19
УХВАЛА

30 жовтня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , представників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24.04.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою на постанову заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24.04.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000171 від 21.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
При ознайомленні з матеріалами справи скаржником було виявлено постанову слідчого від 24.04.2019 про зупинення досудового розслідування на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`зку з необхідністю виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва.
Постанову про зупинення досудового розслідування вважає незаконною так, як слідчим було порушено порядок зупинення досудового розслідування, визначеного КПК України та порушення положень міжнародних угод при оформленні та направленні запиту про міжнародну правову допомогу.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 , та його представники скаргу підтримали, просили її задоволити з підстав викладених у ній.
Прокурор та слідчий просили відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 , за безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва прокуратури Рівненської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.
Заступником начальника відділу СУГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24.04.2019 за погодженням прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право оскаржити її слідчому судді.
Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_5 , слідчий - заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в порушення вимог ч. 4 ст. 280 КПК України не надіслав йому копії оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування від 24.04.2019. Також вказав, що вказану постанову ні він, ні його захисник не отримували. Крім того, на вимогу слідчого судді, оформленою ухвалою від 09.10.2019 слідчим ОСОБА_4 не надано доказів внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зупинення кримінального провадження № 000171.

Відповідно до Розділів 2, 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань Затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 до Реєстру вносяться відомості про зупинення та відновлення досудового розслідування (частина четверта статті 280, частина друга статті 281, частина третя статті 282 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Частиною 5 ст. 110 КПК України вказано, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як вбачається із постанови про зупинення досудового розслідування від 24.04.2019р., орган досудового розслідування послався на те, що на даний час у кримінальному провадженні № 000171 виникла необхідність звернутися із запитом про міжнародне співробітництво до компетентного органу Республіки Польща.
Обставинами згідно оскаржуваної постанови від 24.04.2019р., які зумовили необхідність в отриманні міжнародної правової допомоги від компетентних органів Республіки Польщі, слідчий вказує, що потрібно отримати від митних органів Республіки Польща відомості про здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а саме: сканерів марки Eloam S 1500A3AF, які в період грудня 2018 року та січня 2019 року були переміщені з Республіки Польща в Україну через митні пости: «МЕДИКА-МОСТИСЬКА» та інформацію щодо осіб, які подавали відповідні документидо митного контролю та митного оформлення товарів. Також слідчий обґрунтовував необхідність надання міжнародно-правової допомоги тим, що потрібно отримати належним чином завірені копії офіційних документів, митних декларацій та фактур з відмітками дато-штампів митного органу Республіки Польща про вивіз товару з Республіки Польща в Україну, а також інших документів, які складені за результатами здійснення митного оформлення та інших операцій щодо перевезення з республіки Польща в Україну цих товарів, із зазначенням їх серійних номерів та встановлення законності походження вказаних одиниць техніки через митний кордон України. Суд вважає , що постанова про зупинення досудового розслідування від 24.04.2019р. належним чином не мотивована та не відповідає вимогам процесуального законодавства, виходячи з наступного:
Так, слідчий в своїй постанові сам спростовує необхідність звернення із запитом про міжнародно-правову допомогу, адже вказує, що 18 одиниць сканерів поставленихТУ ДСАУ в Рівненській області ОСОБА_8 , який діяв від імені ФОП ОСОБА_9 , відповідно договору №397-18 від 17.12.2018р.
Крім того, обставини придбання ОСОБА_8 18 одиниць сканерів за межами України в тому числі за посередництвом третіх осіб та їх переміщення на митну територію України та документи на підставі яких відбувалося митне їх оформлення і випуск в обіг на території України можна встановити без звернення із запитом про міжнародно-правову допомогу.
Переміщення товарів через кордон та їх митне оформлення регулюється митним кодексом України (далі- МК України).
За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Таким чином, у випадку переміщення 18 одиниць сканерів через митний пост : «МЕДИКА-МОСТИСЬКА» особа, яка їх перевозила подавала однакові документи для вивозу з однієї країни (Польща) і оформлювала це як експортну операцію та відповідно ввозила їх на митну територію України здійснюючи їх імпорт.
Відповідно до п.64) ч.1 ст. 4 МК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - центральний орган виконавчої влади, що є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики, забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Суд приходить до переконання, що слідчий може отримати необхідну інформацію та завірені документи, в тому числі, які він просить у своєму запиті про міжнародно-правову допомогу шляхом скерування запиту в порядку ст. 93 КПК України до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в даному випадку до ДФС України або звернутися з відповідним клопотанням про надання тимчасового доступу до вказаної інформації та документів до слідчого судді.
Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ч.4 ст. 9 КПК України у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Частиною першою ст. 552 КПК України передбачено, що зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу повинні відповідати вимогам цього Кодексу або міжнародного договору України, що застосовується у конкретному випадку. Запит може бути складений у формі доручення.
Суд також погоджується з доводами сторони захисту про те, що у даному випадку запит про міжнародну правову допомогу з додаткам и не відповідає по формі і змісту, визначених Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 та вимогам КПК України, виходячи з такого.
В порушення п.п.1),4), 5) ст.6Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р.у даному випадку запит про міжнародну правову допомогу не містить найменування запитуючої установи, інформацію про місце постійного або
тимчасового проживання, громадянство, заняття підозрюваного ОСОБА_5 , а також імен, прізвищ і адрес його представників (захисників).
Всупереч положенням ч.6 ст. 552 КПК України, якою передбачено, що на стадії досудового розслідування запит про міжнародну правову допомогу погоджується у письмовій формі прокурором, який здійснює нагляд за дотриманням законів при проведенні досудового розслідування у даному випадку запит містить додатки до нього, які містять витяги статей з КК України та КПК України, які не погоджені процесуальним прокурором, а лише підписані зі сторони слідчого ОСОБА_4 .
Суд також приходить до висновку, що положення Угоди між Генеральною прокуратурою України і Міністерством юстиції Республіки Польща від 10.11.1998р., які надають в окремих випадках обласним прокуратурам України напряму звертатися до прокуратур воєводств не повинні застосовуватися у даному випадку, оскільки згідно ст.1 цієї Угоди передбачено виключні випадки коли обласні та прирівняні до них прокуратури України з одного боку, та у воєводські прокуратури Республіки Польща - з другого боку, зносяться між собою безпосередньо . Такими випадками згідно ст. 1 цієї Угоди є: 1) виконання клопотань про правову допомогу у кримінальних справах без участі повноважних представників запитуючої сторони; 2) передача кримінального переслідування.

Зі змісту запиту про міжнародну правову допомогу вбачається, що органу досудового розслідування потрібна допомога в отриманні інформації та завірених копій документів, що не входить до переліку виключних випадків коли орган прокуратури України обласного (регіонального) рівня має право самостійно без участі Уповноваженого Центрального органу України, яким є Генеральна прокуратура України безпосередньо вступати у відносини з воєводською прокуратурою у Республіці Польща.

Окрім того, важливим є обсяг правової допомоги, яка запитується і чи входить запитувана міжнародно-правова допомога в обсяг такої допомоги, визначеним міжнародним договором, що укладений між Україною та державою у якій запитується така допомога.

Відповідно до ст. 542 КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.
Статтею 4 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р.визначено, що Договірні Сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.
Виходячи із обсягу міжнародної правової допомоги, визначеною ст.4 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993р. та змісту запиту про міжнародно-правову допомогу у даному випадку, суд приходить до висновку, що міжнародним договором не охоплюється допомога в обсязі які просить слідчий.
За таких обставин на думку слідчого судді із запитом про міжнародно-правову допомогу повинен був звертатися уповноважений (центральний) орган України Генеральна прокуратура України та при цьому письмово гарантувати запитуваній стороні розглянути в майбутньому її запит про надання такого самого виду міжнародної правової допомоги ( ч.2 ст. 544 КПК України).

Щодо поновлення строку звернення до суду приходжу до висновку, що підстави поновити строк на підставі ст. 304 КПК України наявні. ОСОБА_5 згідно матеріалів кримінального провадження про наявність оскаржуваної постанови дізнався при ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а саме 13.06.2019, звернувся до суду 21.06.2019. Прокурором не подано беззаперечних доказів того, що оскаржувану постанову скаржник отримала в інший, ніж вказано у клопотанні, строк, а тому строк звернення до суду зі скаргою слід поновити.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24.04.2019 за погодженням прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 284, 303 - 309 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.
Поновити строк на оскарження.
Постанову заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24.04.2019 за погодженням прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.09.2018 відносно ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - скасувати.
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1