Справа № 177/2014/18
1-кп/214/172/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, маючого базову загальну середню світу, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно зі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 приблизно о 16 годині 47 хвилин 21 липня 2018 року знаходився в альтанці неподалік магазину «Продукти» на вул. Миру, 133, в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області разом з ОСОБА_5 , з яким розпивав спиртні напої та з яким у нього виникла сварка на ґрунті ревнощів, під час якої ОСОБА_5 почав висловлюватись нецензурною лайкою стосовно ОСОБА_6 , що викликало у ОСОБА_4 неприязнь до ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 витягнув із кишені одягнутих на собі джинсів поліетиленовий пакет, в який був загорнутий саморобний ніж господарсько-побутового призначення, після чого, не витягаючи ніж з пакету, бажаючи спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень руків`ям ножа, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи достовірно впевненим у тому, що тримає ніж за лезо, умисно наніс ним ОСОБА_5 не менш 4-х ударів навмання в область голови та тулуба, після чого, побачивши на ОСОБА_5 сліди крові в місцях ударів та зрозумівши, що наніс удари лезом ножа, припинив свої протиправні дії.

Згідно висновку експерта №1469 від 24.09.2018 року, при вищезазначених обставинах потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді 2-х різаних ран по задній поверхні лівої вушної раковини на відстані 168 см від підошвеної поверхні стопи, в області внутрішнього кінця правої брови на відстані 160 см від підошвеної поверхні стопи та непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини по передньо-паховій лінії ліворуч на рівні 2-го та 4-го ребер на відстані 137 та 129 см від підошвеної поверхні стопи, які виникли від дії плаского колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа або інший предмет з такими ж властивостями та відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів та не мають ознак небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьомуу вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки, примирився з потерпілим та не вчинить такого надалі, а також у повному обсязі визнав пред`явлений до нього цивільний позов з боку Прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області, діючого в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради та Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Дніпропетровської обласної ради», про стягнення витрат на лікування потерпілого.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують відсутність у нього згідно зі ст. 89 КК України судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.40-45)

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак уважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, а також думку самого потерпілого, який у своїй письмовій заяві зазначив, що не має до обвинуваченого жодних претензій та що примирився з ним.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Пред`явлений до обвинуваченого з боку Прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області, діючого в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради та Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Дніпропетровської обласної ради», цивільний позов про стягнення з нього на користь Дніпропетровської обласної ради витрат на лікування потерпілого в розмірі 2070 грн. 05 коп., визнаний обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню на підставі ст. 206 ЦПК України.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов Прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області, діючого в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради та Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2 Дніпропетровської обласної ради», задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дніпропетровської обласної ради 2070 грн. 05 коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 1144 грн. 48 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, поліетиленовий пакет, марлеву серветку, зразок марлі та ніж, виготовлений саморобним способом за типом ножів побутового призначення, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Криворізького ВП, знищити, зразки крові ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , залишки змивів, слід пальця руки та дактилоскопічну картку ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .