УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року . Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у якому зазначив, що вважає себе особою, яка стала на шлях виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримали та просили задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою неодноразово судимою, до якого раніше застосовувалась амністія, двічі умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, зараз відбуває покарання за вчинення злочину в період іспитового строку.

Представник ПВК №90 підтримала думку прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Червоногвардійського районного суду АР Крим від 18.05.2012 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_6 станом на 16.01.2019 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 82 КК України розглянути питання про застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В силу положень частини 3 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, за змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26.04.2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків.

З характеристики засудженого видно, що засуджений ОСОБА_6 у ПВК №90 відбуває покарання з 03.11.2017 року. За час відбування покарання характеризується позитивно. З представниками адміністрації установи тактовний та ввічливий. На заходи виховного впливу реагує, робить правильні висновки. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує завжди у належному стані. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У скоєному злочині розкаюється, вину визнає в повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває. Міру покарання, визначеною судом, вважає справедливою. У колективі засуджених спілкується із засудженими різної спрямованості. Зв`язок з близькими родичами підтримує шляхом листування. Працевлаштований робітником на виробничий зоні установи.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 чотирнадцять разів застосовувалися заходи заохочення, чотири рази застосовувались стягнення, в тому числі такі суворі як поміщення у ДІЗО та карцер, які на даний час погашені та зняті і не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого, як схильного до порушення умов відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення і відсутність на даний час стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього заміни покарання більш м`яким, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно довідки бухгалтерії ПВК№90, засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання працював з грудня 2017 року по жовтень 2019 року.

Крім того, як свідчать матеріали особової справи засудженого, ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, в тому числі за заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, при цьому до нього двічі застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, один раз амністія та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. В період звільнення від відбування покарання з випробуванням він знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин - вбивство, покарання за яке відбуває на даний час.

Такі відомості відносно ОСОБА_6 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлене засудженим клопотання є передчасним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.369, 376, 537,539 КПК України, 82 КК УКраїни, суд
постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1