Справа № 643/2502/18
Провадження № 1-кс/643/7718/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0006559,

в с т а н о в и в:
04.12.2019 року обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід судді ОСОБА_4 , що здійснює розгляд зазначеного кримінального провадження. В обґрунтування заяви про відвід заявник посилався на ті обставини, що суддею ОСОБА_4 14.05.2019 року прийнято рішення про накладення на обвинуваченого штрафу в сумі 8346 грн., при цьому, при прийнятті такого рішення, суддею не враховані обставини, що мають значення для вирішенні питання про накладення штрафу. Крім того, неявка обвинуваченого, що була підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, зумовлена його курортним лікуванням, що в свою чергу є поважною причиною неявки в судове засідання. Заявник є інвалідом другої групи безстроково, непрацездатний, страждає епілепсією, отримує мінімальну пенсію. Також, 20.11.2019 року в судовому засіданні ОСОБА_3 просив відвести адвоката ОСОБА_5 , яка призначена йому безкоштовно, оскільки вона не надає йому належну правову допомогу, однак жодного рішення щодо заявленого відводу адвокату ОСОБА_5 прийнято не було. Такі дії судді ОСОБА_4 викликають у заявника сумніви в її неупередженості.
Заявник обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання по розгляду заяви про відвід судді не з`явився.
Прокурор ОСОБА_6 направив суду заяву, в якій зазначив, що заява про відвід судді ОСОБА_4 неодноразово вирішувалася суддями Московського районного суду м. Харкова та визнана необґрунтованою. Так, положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України передбачені вичерпні підстави щодо відводу судді. Разом з цим, жодної із зазначених підстав для відводу судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 не вбачається. За таких обставин вважає, що заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження. Вважає за необхідне заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Суд, перевіривши доводи заяви, прийшов до наступного.
Так, положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України передбачені вичерпні підстави щодо відводу судді.
Разом з цим, жодної із зазначених підстав для відводу судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 не вбачається.
Доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у заяві про відвід судді, фактично носять характер непогодження з прийнятими рішеннями суддею ОСОБА_4 та не викликають сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_4
10.07.2019 року, 22.07.2019 року, 01.08.2019 року, 15.08.2019 року, 10.09.2019 року, 16.09.2019 року, 30.09.2019 року, 20.11.2019 року, 29.11.2019 року, 04.12.2019 року обвинуваченим ОСОБА_3 також подавалися до суду заяви про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді зазначеного кримінального провадження з аналогічних підстав. Зазначені заяви ОСОБА_3 розглянуті судом і у задоволені їх було відмовлено та залишено без розгляду.
Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Де Куббер проти Бельгії, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.
Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, відвід судді заявлений в п`яте, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Оцінюючи доводи ОСОБА_3 , викладені в його заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_4 .
Разом з тим, з метою забезпечення права ОСОБА_3 на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом та усунення побоювань з боку ОСОБА_3 щодо неупередженості та об`єктивності судді, які можуть призвести до затягування розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений ОСОБА_3 відвід.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0006559, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1