ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1044/19 Справа № 204/3711/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
скаржник ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001059 від 19 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року Клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001059 від 19 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задоволено. Накладено арешт на предмети, вилучені під час проведення огляду 19.05.2019 року, а саме: автомобіль марки «HONDA CIVIC», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , та ключі із сигналізацією від вказаного автомобіля.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, та дійшов до висновку про необхідність, з метою збереження речового доказу, накладення арешту на майно, а саме на автомобіль, який є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Вимоги, обґрунтовує тим, що вважає ухвалу незаконною, винесену із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та норм матеріального права. Вказує, що слідчий у клопотанні про арешт майна не зазначив підстав та мету арешту вилученого майна, не надав жодних документів, які б підтверджували склад кримінального правопорушення та його наявність, на що слідчий суддя не звернув уваги та без зазначення мотивів та доводів наклав арешт на автомобіль.
Звертає увагу, що в ухвалі суду першої інстанції немає жодного посилання на те, що даний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та на те, що він відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Надав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що до ЧЧ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про те, що ним під час патрулювання у складі екіпажу №451 було зупинено автомобіль «HONDA CIVIC», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Під час перевірки документів було встановлено невідповідність відомостей номерів кузову вищезазначеного автомобіля з базою даних. (ЖЄО 12333 від 19.05.2019 року). Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчим відділенням Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001059 від 19 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує виключно ризик втрати та передачі майна, що підлягає арешту.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про те, що а матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували склад кримінального правопорушення та його наявність не можуть бути прийняті до увагу, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному злочину, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу або події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001059 від 19 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4