Справа №489/6201/19
Провадження №1-кп/489/775/19
УХВАЛА
іменем України

20 листопада 2019 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

07 листопада 2019 року між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , було укладену угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, за якою обвинувачений повністю визнав винуватість в тому, що 25 вересня 2019 року у період часу з 10:00 год. по 11:30 год. обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом зламу замка до вхідних дверей проникли до підсобного приміщення, яке розташоване у 1-му під`їзді за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали належне ОСОБА_8 майно. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3650 гривень.

Сторони угоди вважають, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим чинним кримінально-процесуальним законодавством, а тому підлягає затвердженню судом.

За змістом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату. Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості.

За змістом ч.2 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В тексті угоди про визнання винуватості від 07.11.2019 року зазначається роль та дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як діючих осіб за попередньою змовою. Між тим згідно із загальними засадами кримінального судочинства, закріпленими, зокрема, у частині третій статті 26 КПК, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Також частиною першою статті 337 КПК регламентовано, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Преюдиція у вироку на підставі угоди щодо визнання винуватості інших осіб грубо порушує засади презумпції невинуватості. В угоді про визнання винуватості від 07.11.2019 року зазначені ім`я осіб, з якими ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення, вчинив інкримінований йому злочин за попередньою змовою, а отже ці обставини мають бути встановлені судом і відображені у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи, що угода не відповідає вимогам КПК України, оскільки умови угоди порушують права інших осіб, зокрема презумпцію невинуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому в затвердженні угоди слід відмовити.

Керуючись п.3 ч.7 ст.ст.474 КПК України, суд

постановив:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 07.11.2019 року між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя