Категорія:ч.2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 19 травня 2018 року за № 0000171 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, особи з інвалідністю ІІІ групи, не судимого
засуджено:
- за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з побавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати із дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у закону силу залишено попередній - у вигляді домашнього арешту.
Цим вироком вирішено долю речового доказу - транспортного засобу марки "Фольксваген Гольф", р.н. Республіки Польща НОМЕР_1 , якого слід передати за належністю обвинуваченому ОСОБА_7 .
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати в сумі 2288 гривень.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, 19 травня 2018 року, близько 02 год. 20 хв., всупереч вимогам Правил дорожнього руху, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки "Фольксваген Гольф", р.н. Республіки Польща НОМЕР_1 , несправність якого виразилась у зміні конструкції гальмівного контуру переднього правого колеса - його "заглушення", яка була здійснена до дорожньо-транспортної пригоди та впливає на курсову стійкість автомобіля при гальмуванні, знижує загальну ефективність гальмування, рухаючись автодорогою Н-22 сполученням "Устилуг-Луцьк-Рівне" в напрямку з м. Луцьк до м. Рівне в с. Струмівка Луцького району Волинської області поблизу повороту до с. Гаразджа Луцького району Волинської області проявив безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не слідкував за зміною дорожньої обстановки, в результаті чого, на заокругленні автодороги ліворуч допустив занос автомобіля, виїхав на праве щодо напрямку руху транспортного засобу узбіччя та, продовжуючи рух, з`їхав у правий кювет, внаслідок чого автомобіль перекинувся.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Фольксваген Гольф", р.н. Республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 277 від 08 червня 2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої хребетно - спинномозкової травми, розрив між хребцевими ділянками в шийному відділі хребта з повним розривом спинного мозку та грудному 3 відділі хребта з забоєм спинного мозку, злами ребер з обох сторін більше з ліва та грудини з пошкодженням парієнтальної плеври, розриви коренів легень, гемоторакс, крововиливи в середньостіння, по великому сальнику та в ділянці воріт селезінки, масивний забій лівої легені, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, множинні садна тіла. Комплекс даних тілесних ушкоджень міг виникнути внаслідок різкого струсу тіла та контактів потерпілого із тупими твердими предметами, якими могли бути деталі салону автомобіля, із послідуючим викиданням з автомобіля, ковзання та удару об тверде покриття (грунт, трава), виникли вони в швидкій послідовності одне за одним. Дані тілесні ушкодження, стосовно живих осіб належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення і в даному випадку викликали смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_10 є отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, а саме: закрита хребетно-спинномозкова травма, що супроводжувалась зламами хребта та повним розривом спинного мозку.
Разом з тим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Фольксваген Гольф", р.н. Республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичного експерта № 497 від 30 липня 2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеню стовбурових відділів з комою 1-2 ступеня та лівобічним геміпарезом, закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 11-12 ребер справа та забоєм базальних сегментів обох легень, садно в ділянці верхньої повіки правого ока, підшкірна гематома навколо правого ока, садно в ділянці правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля, за ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, травма грудної клітки за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для її лікування та загоєння необхідний час більше 21 доби.
Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Фольксваген Гольф", р.н. Республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 499 від 30 липня 2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому правої плечової кістки у нижній третині зі зміщенням, травматичне пошкодження акроміально-ключичного з`єднання справа 3-го ступеня, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, підшкірні крововиливи на тім`яно-скроневій ділянці голови справа, садна в ділянці 2-5 пальців правої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, за ступенем тяжкості перелом плечової кістки, пошкодження акроміально-ключичного з`єднання відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 21 доби.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_7 п.п.2.3 а), б), 10.1., 12.1., 31.4, 31.4.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 31.4 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.1. гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, вузли або окремі деталі, що не відповідають вимогам підприємства-виробника.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, захисник ОСОБА_8 оскаржує рішення суду в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного. Посилається на те, що судом не було взято до уваги, що пасажири автомобіля завідомо розуміли можливі неприємні наслідки поїздки автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , оскільки знали, що він перед тим вживав спиртні напої. Також суд належним чином не врахував особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, раніше до відповідальності не притягувався, визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому злочині, неодноразово просив вибачення у потерпілої та активно сприяв у його розкритті, тієї обставини, що злочин вчинено з необережності, під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 сам зазнав численних тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим потребує стороннього кваліфікованого догляду, у зв`язку з чим вважає, що покарання, призначене місцевим судом є явно несправедливим внаслідок його суворості. Просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком з покладенням на нього відповідних обов`язків.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на безпідставне врахування судом обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та настання тяжких наслідків.

У своєму запереченні на апеляційну скаргу захисника потерпіла ОСОБА_9 висловлюється, що не погоджується з доводами, які викладені стороною захисту у скарзі, вважає їх надуманими, а покарання, на її думку, повністю відповідає вимогам КК України, є справедливим, оскільки від вчиненого обвинуваченим злочину наступили тяжкі наслідки, а саме: смерть одного пасажира та завдання тяжких тілесних ушкоджень іншим пасажирам. Тому просить вирок місцевого суду залишити в силі, відхиливши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, а також доповнення до неї, прокурора і потерпілу, які апеляційні доводи скарги заперечили, просили вирок суду залишити в силі, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, яке спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілого, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в поданих апеляційних скаргах, і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, посилання, наведені в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано особу винного, який вчинив тяжкий злочин, наслідком якого стала загибель людини та завдання значних тілесних ушкоджень потерпілим, дані про його особу, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на призначенні покарання в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства.

З достатньою повнотою судом взято до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Разом із тим, суд обґрунтовано врахував при призначенні покарання обставину, яка його обтяжує - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки даний факт доведений наявними дослідженими у справі доказами. Посилання захисника в доповненні до апеляційної скарги про неприпустимість її врахування з підстав зазначення такої обставини при встановленні об`єктивної сторони злочину апеляційний суд визнає голослівними, оскільки ОСОБА_7 не інкримінується порушення, поряд з іншими, вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, як таке, що спричинило виникнення дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Зазначені в доповненнях до апеляційної скарги доводи сторони захисту в частині безпідставного зазначення у вироку як обставини, яка обтяжує покарання - настання тяжких наслідків є надуманими, оскільки суд такої обставини не враховував.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, судом першої інстанції враховано його характеристики за місцем проживання, вчинення злочину вперше та з необережності, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, набуття самим водієм інвалідності внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, тому посилання в апеляційній скарзі захисника про залишення поза увагою цих обставин місцевим судом є безпідставні.

Наведені в скарзі твердження захисника про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що потерпілі добровільно сідали автомобіль, свідомо розуміючи, що водій був у стані алкогольного сп`яніння жодним чином не спростовують обов`язку останнього дотримуватись Правил дорожнього руху України, в тому числі щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не може слугувати обставиною, яка в цьому випадку пом`якшує покарання обвинуваченому.

Отже, обставини, на які посилається захисник ОСОБА_8 як на підставу для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням вже досліджені судом першої інстанції та їм дана належна оцінка.
За таких обставин висновок суду щодо необхідності призначити ОСОБА_7 основного покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально є обґрунтованим.
Разом із тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким та внаслідок вчинення якого настали незворотні наслідки, з метою його перевиховання та недопущення можливості здійснювати такі правопорушення в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки суд першої інстанції дотримався вимог закону та в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, особу винного і інші обставини кримінального провадження. При цьому, місцевий суд у своєму вироку навів переконливі доводи про необхідність призначення саме такого покарання, яке не можливе без ізоляції від суспільства.
Обране покарання ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
З вищенаведених підстав, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Таким чином, законних підстав для зміни вироку апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Дата набрання законної сили: 03 жовтня 2019 року

Суддя Волинського
апеляційного суду ОСОБА_2

Помічник судді ОСОБА_13