пр. № 1-кп/759/1306/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005005 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники представник потерпілого ОСОБА_7 -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 14.07.2019 приблизно о 16 год. 25 хв., знаходячись у приміщенні тогівельного залу магазину «Зара», що по вул. Берковецькій, 6-д в м. Києві і, не маючи достатньої кількості грошових коштів, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Зара Україна». З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, та скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгівельного стелажу полиць чуже майно - куртку чоловічу, вартістю 665 грн. 83 коп., яку одягнув під свою кофту. Після чого, приблизно о 16 год. 35 хв. цього ж дня, не розрахувавшись за вказаний товар, ОСОБА_3 пройшов лінії кас та направився до виходу із магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести його до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 14.07.2019 приблизно о 16 год. 25 хв. він перебував в приміщенні торгівельного залу магазину «Зара», що по вул. Берковецькій, 6-д в м. Києві, де вирішив викрасти майно, що належить вказаному магазину. Переконався, що за ним ніхто не спостерігає, взяв із торгівельного стелажу чоловічу куртку, яку одягнув під свою кофту, та пішов до виходу із магазину, однак був затриманий працівниками охорони разом із наявним у нього майном.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України вірною, оскільки він здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, дані про особу винного, який є неповнолітнім, неодруженим, не працевлаштованим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. Також при призначенні покарання суд бере до уваги умови життя та виховання ОСОБА_3 , які встановлені у судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Зокрема, ОСОБА_3 проживає у повній сім`ї, разом з матір`ю та батьком, має належні умови проживання. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді, в якій представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного порушення обвинуваченим, як низький.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Виходячи з вищезазначених вимог закону, судом були досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, правдиво розповів про обставини вчиненого злочину, критично ставиться до своїх дій, бажає виправити ситуацію та зробив для себе належні висновки, вчинив злочин середньої тяжкості, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, а тому вважає за можливе звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.105 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 тривалістю до досягнення повноліття.

Речові докази: куртку чоловічу, яку передано на відповідальне зберігання ТОВ «Зара Україна», залишити законному володільцеві; диск із відеозаписом з камер спостереження магазину «Зара», залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1