печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

07.05.2019 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002786 від 07.10.2016, а саме на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ): ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Сумської митниці ДФС, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з невстановленими особами, які діють в інтересах ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), а також з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою одержання неправомірної вигоди для себе, в інтересах невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у порушення вимог Митного Кодексу України, сприяли в ухиленні від сплати податків, обов`язкових митних платежів. Так, службові особи Сумської митниці ДФС у період з 2017 року по теперішній час не провели необхідні митні формальності в повному обсязі та не провели перевірку відповідності наявного в контейнерах товару, наданим для митного оформлення деклараціям, в результаті чого безпідставно занизили розмір обов`язкових платежів до державного бюджету при ввезенні на митну територію України товарів, чим спричинено тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності (юридична особа) ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), було придбано (створено) невстановленими на даний час особами, з метою прикриття незаконної діяльності, які встановивши контроль над вище вказаним підприємством (отримали у володіння установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк» та кліше круглих печаток) отримали можливість складати та видавати від імені зазначеного підприємства підроблені первинні фінансово-господарські документи про безтоварні операції з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг в адресу суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки; отримувати від даних суб`єктів безготівкові кошти в рахунок сплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, наданні послуги та переводити їх в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування.

Проведеними заходами оперативного характеру, встановлено, що на протязі 2017-2019 року відповідно до податкової звітності ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), відсутні трудові ресурси, офісні, торгівельні та складські приміщення, виробниче обладнання, сировина, матеріали, що вказує на відсутність факту реального здійснення фінансово-господарської діяльності. На підприємстві в період 20172019 років доходи отримував лише директор підприємства на посаду головного бухгалтера ніхто не призначався, згідно поданої податкової звітності посада головного бухгалтера не передбачена, наймані працівники на підприємстві також відсутні.

Таким чином, в ході досудового слідства у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів та встановлені підстави, які свідчать що група осіб використовуючи реквізити ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» () здійснюють злочинну діяльність по незаконному виведенню безготівкових коштів у тіньовий неконтрольований державою обіг, та безпосередньо здійснюється обготівкування коштів.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження проведеними заходами оперативного характеру, що відображено в рапорті, встановлено, що група осіб використовуючи вищевказану юридичну особу, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, організували злочинну схему направлену на ухилення від сплати податків, шляхом штучного заниження митної вартості імпортованих товарів, при проведенні їх оформлення в режимі «імпорт», необґрунтованого формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також шляхом приховування об`єктів від оподаткування при здійсненні реалізації товарноматеріальних цінностей, шляхом не відображення в податковій звітності з податку на додану вартість, документального оформлення безтоварних операцій.

Так, ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (),, являється суб`єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість та платником податку на прибуток, здійснює зовнішньо економічну діяльність направлену на придбання товарів різного асортименту у підприємств нерезидентів. Під час ввезення придбаних у підприємствнерезидентів товарів на території України через митний кордон шляхом приховування товарів від митного контролю та складання недостовірних експортних документів, щодо заниження фактичної вартості товарів, необґрунтовано зменшує об`єкт оподаткування, в наслідок чого безпідставно занижують обсяг податкових зобов`язань з ПДВ та митні платежі. Крім того, частина товарно-матеріальних цінностей ввезених на митну територію України приховується від митного контролю та реалізується в подальшому за готівкові кошти без відображення проведених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), отримавши імпортований товар від підприємствнерезидентів по цінам нижче ринкових здійснює його реалізацію за готівкові кошти без відображення проведених фінансово-господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

З метою, приховування об`єкту оподаткування, та як наслідок умисного ухилення від сплати податків група осіб невстановлених осіб, керуючи ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), фактично не проводять готівкові кошти отримані від реалізації товарів через сертифіковані реєстратори розрахункових операцій та не оприбутковують їх в бухгалтерському обліку підприємств, а обліковують в документах «тіньової» бухгалтерії.

Таким чином, в дійсності, вищевказані підприємства з ознаками фіктивності, при ввезені на територію України через митний кордон України товарів придбаних у підприємствнерезидентів необґрунтовано зменшують податкові зобов`язання з ПДВ, в подальшому розмитнені з порушенням вимог Митного кодексу товари реалізовуються за готівку з максимальною рентабельністю, без документального оформлення реалізації та відображення її в звітності.

Прокурор вказує, що встановлені обставини дають підстави вважати, що кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), а саме у: ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок проведення незаконної діяльності та можуть бути використані з метою мінімізації податкових зобов`язань та, відповідно, надати можливість суб`єктам господарської діяльності реального сектору економіки ухилитись від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку у особливо великих розмірах, і унеможливить відшкодування шкоди державі та встановлення причетних до злочину осіб.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0002786 від 07.10.2016 за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

23.04.2019 постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 визнано кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ): ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002786 від 07.10.2016.

Матеріалами клопотання доведено, що кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) вказаних товариств мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по указаним суб`єктам підприємницької діяльності, на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок проведення незаконної діяльності. На даний час є достатні підстави вважати, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по указаним підприємствам може бути використана для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить відшкодування шкоди державі та встановлення причетних до злочину осіб.

Кошти-суми ПДВ, розміщені в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) на рахунках зазначених підприємств є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР. Таким чином, метою арешту сум ПДВ розміщених в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) на рахунках зазначених підприємств є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладенню арешту на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по вищевказаним товариствам, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються Державі, діями групи осіб за рахунок використання фіктивного підприємництва, проведення псевдорозрахункових фінансовогосподарських операцій, не сплати податків, наявна необхідність у накладенні арешту на кошти-суми ПДВ, розміщені в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) на рахунках зазначених підприємств.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ): ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «ВУЛТЕКС-С» (), ТОВ «ПАНДЕОН» (), ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» () та ПП «СУМИ-РУНО» (), їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня пред`явлення до виконання ухвали.

Виконання судового рішення доручити Державній фіскальній службі України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора надати особі, на майно якої накладено арешт копію ухвали.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1