Справа № 460/4163/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/242/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання провідного інспектора Яворівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 .

Скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування призначеного покарання, згідно вироку Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2017 в місця відбування покарання у виді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не вказав поважних причин, що фактично позбавляли його можливості виконувати належним чином покладені на нього обов`язки судом. Представлений медичний висновок №88 про дитину-інваліда віком до 16 років від 23 квітня 2004 року, який дійсний до 03.07.2014, про наявність захворювання у ОСОБА_6 не свідчить про поважність невиконання засудженим у 2017-2018 роках обов`язків покладених на нього судом.

На дану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищенаведену ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання провідного інспектора Яворівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не погоджується з даною ухвалою, так як суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення. Звертає увагу, що під час перебування на обліку злочинів не вчиняв, має постійне місце проживання. Крім цього, в матеріалах особової справи відсутні дані про те, що уповноважений орган з питань пробації письмово попереджав його про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, оскільки не отримував жодних попереджень.

22 квітня 2019 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло заперечення провідного інспектора Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , в яких просить залишити ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В даних запереченнях покликається на те, що ОСОБА_6 систематично порушував обов`язки, покладені на нього судом, зокрема 15.11.2017 року, 16.05.2018 року, 01.08.2018 року не з`являвся для реєстрації до Яворівського РС з питань пробації.

В судове засідання засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 24.10.2019 р. не з`явились,останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, що підтверджується розпискою даною ними у суді апеляційної інстанції 21.10.2019 р., про поважні причини свого неприбуття не повідомили, тому в силу положень ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності осіб, які не прибули.

Заслухавши виступ засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які, в судовому засіданні 21.10.2019 р., підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції, засуджений ОСОБА_6 , підтримуючи апеляційну скаргу, пояснив, що був у бабусі, йому було далеко їхати на реєстрацію, тому він не приїжджав, дзвонив інспектору, повідомляв, що його не буде. Вказав, що його письмово не повідомляли наслідки його неявки. Після того, як справу передали в суд не приходив на реєстрацію.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України не виконує покладені на нього обов`язки і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому суд у кожному випадку невиконання засудженим покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків повинен з`ясувати причини їх невиконання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, скасовуючи ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду, і направляючи його в місця позбавлення волі для відбування покарання, вказав, що уповноважений орган з питань пробації до засудженого ОСОБА_6 неодноразово застосовував письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, однак засуджений продовжував без поважних причин не виконувати покладені на нього обов`язки. Систематичне невиконання засудженим ОСОБА_6 без поважних причин покладених на нього обов`язків судом щодо не виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та не з`явлення для реєстрації до уповноважного органу з питань пробації.
Колегія суддів вважає, що згадані обставини є достатнім обґрунтуванням такого висновку та судом першої інстанції з`ясовані дійсні причини і мотиви поведінки самого засудженого та його доводів з цього питання.

З матеріалів подання вбачається, що Засуджений ОСОБА_6 не виконував покладені на нього обов`язки судом - виїжджав за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.
Так, засуджений ОСОБА_6 20.10.2017, 26.10.2017, 31.10.2017, 02.11.2017 та 10.11.2017 виїжджав за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації , 15.11.2017 засуджений не з`явився на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим 01.12.2017 було застосовано до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
16.05.2018 засуджений ОСОБА_6 повторно не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. У письмових поясненнях ОСОБА_6 зазначив, що хворів, однак до лікаря не звертався, хоч інспектор Яворівського РС з питань пробації рекомендувала звернутись до лікаря для підтвердження його хвороб. 17.05.2018 до засудженого застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Крім цього, 20.06.2018 та 01.08.2018 засуджений ОСОБА_6 повторно не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин. В письмових поясненнях від 04.07.2018 засуджений зазначав, що 20.06.2018 хворів, зобов`язався надати довідку про хворобу.
29.08.20186 з Новояворівської районної лікарні №1 надійшло повідомлення, з якого вбачається, що ОСОБА_6 20.06.2018 на прийом до лікарів терапевтів, сімейних лікарів в поліклініку не звертався.
З письмових пояснень засудженого від 15.08.2018 вбачається, що 01.08.2018 він не з`явився на реєстрацію, тому що перебував у бабусі в с.Іванківці Зборівського району Тернопільської області.
15.08.2018 та 05.09.2018 за дані порушення до засудженого ОСОБА_6 повторно було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відтак, у поданні органу виконання покарання і в ухвалі суду першої інстанції зазначається про систематичне невиконання засудженим покладених на нього судом згідно ст. 76 КК України обов`язків.

Відповідно до ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку у відповідності до вимог ч.2 ст. 78 КК України про систематичне невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, без поважних причин.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала районного суду є законною, а апеляційна скарга засудженого необґрунтованою.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4