печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007474 від 07.09.2019,

ВСТАНОВИВ:
21 листопада 2019 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в тому числі із забороною його використання.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007474 від 07.09.2019 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. З ст. 146 КК України.

14.11.2019 у даному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України.

Одним із епізодів злочинної діяльності, які інкримінуються ОСОБА_5 є викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , вимагання та заволодіння у останнього грошовими коштами в розмірі 15 000 Євро, вчинене організованою групою.

Будучи допитаним як потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 17.09.2019 його викрала група осіб та в подальшому його перевозили на автомобілі марки «Honda Accord».

Під час проведення впізнання осіб по фотознімках, потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка приїхала на викрадення на автомобілі зазначеної марки.

Аналізом записів з камер відеоспостереження бази «Безпечне місто» встановлено рух автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 з місця викрадення потерпілого (м. Київ, вул. Городецького, 6) до місця його утримання (м. Київ, вул. Кудрявська,12).

Разом із тим, в ході розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що автомобіль у якому перевозили потерпілого ОСОБА_6 є «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , тобто власністю підозрюваного ОСОБА_5 , а також знаряддям злочину, тобто відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Підставою для арешту зазначеного майна є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, що дає підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна, оскільки за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України як додатковий вид покарання, передбачена конфіскація майна та те, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу, передбачених ст.. 98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007474 від 07.09.2019 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. З ст. 146 КК України.

У ході досудового розслідування 14.11.2019 у даному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КК України, яка інкримінується підозрюваному, додатковим видом покарання є конфіскація майна.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з цим, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , оскільки вказане майно на праві приватної власності належить підозрюваному, щодо якого здійснюється провадження в рамках якого суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України та метою такого арешту є забезпечення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та забезпечення збереження речових доказів.

Разом з цим, клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування майном задоволенню не підлягає, оскільки слідчим не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що її незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім того, застосування такого обмеження призведе до порушення прав та інтересів осіб, у власності та користуванні яких перебуває вказане майно.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007474 від 07.09.2019 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в тому числі із забороною його використання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1