Справа № 405/3064/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 24 квітня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 №0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке 16.04.2019 вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчий в клопотанні стверджуючи, що оскільки санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому визначає мету накладення арешту - забезпечення збереження та можливу конфіскацію майна.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна щодо задоволення клопотання заперечував, оскільки слідчим в клопотанні чітко не вказану мету накладенна решту на вказаний в ньому мобільний телефон, не надано протокол особистого огляду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи слідчого, пояснення представника власника майна, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 №0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

17.04.2019 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2019, проведено обшук квартири за адресою АДРЕСА_1 , під час якого у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон Samsung SM-J105H.
Постановою слічого від 17.04.2019 визнано речовим доказом мобільний телефон Samsung SM-J105H, який 15.04.2019 вилучений під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тобто, обов`язковою умовою для накладення арешту на майно відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є те, щоб особа, у якої це майно вилучено мала або на день розгляду клопотання про арешт майна набула статус підозрюваного.
Оскільки додані до клопотання матеріли не вказують на те, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру, тому підстави для накладення арешту на вилучені під час обшуку мобільний телефон для забезпечення визначеної у клопотанні мети - відсутні.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту; відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 372 КПК України,

постановив :
в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , або іншого слідчого у кримінальному провадженні №0000039, негайно повернути власнику майно, яке 16.04.2019 вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung SM-J105H сірого кольору з IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6