ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1294/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа № 621/1704/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 119 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік.
Вироком встановлено, що 10.05.2018 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , у період часу з 14:00 год до 16:00 год, знаходились на території дачного домоволодіння АДРЕСА_2 та вживали спиртні напоїв.
Після цього ОСОБА_8 пішов займатися домашнім господарством, а ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ліг на землю поблизу гаражного приміщення, розташованого на території вказаного дачного домоволодіння. В цей час, ОСОБА_8 , приближаючись до останнього, не помітив пляшку з легкозаймистою рідиною, яка стояла на землі, перекинув її ногою, внаслідок чого вміст пляшки потрапив на одяг ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_8 , внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті потерпілого, хоча повинен був і міг її передбачати, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень, з цигаркою нахилився до ОСОБА_9 і в той час попіл з цигарки потрапив на одяг останнього, внаслідок чого сталося займання легкозаймистої речовини на одязі ОСОБА_9 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №12-17/185-А/18 від 14.06.2018, ОСОБА_9 полум`ям спричинені обширні глибокі опіки тіла - тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, сідниць, що призвело до розвитку тромбоемболії легеневої артерії, що є тяжким тілесним ушкодженням. Внаслідок отриманих травм, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в опіковому відділенні Харківської міської лікарні швидкої і невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 явилися опіки тіла полум`ям, що призвело до розвитку тромбоемболії легеневої артерії.

Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 119 КК України у виді одного року позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
В обґрунтування апеляційної вимоги зазначив, що судом першої інстанції безпідставно не взяті до уваги висновки ДУ «Центр пробації» в Харківській області Холодногірського районного відділу від 19.10.2018 року щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі.

Вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими учасниками кримінального провадження.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду всі учасники кримінального провадження були завчасно та належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Проте в судове засідання потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не з`явилися, але надіслали до апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Крім того зазначили, що не заперечують проти задоволення апеляційної скарги, претензій до ОСОБА_8 не мають, матеріальна та моральна шкода останнім відшкодована в повному обсязі.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання та можливості звільнення від його відбування з випробуванням.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: те, що він є особою раніше не судимою, вчинив злочин вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за змістом судової доповіді філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області Холодногірського районного відділу від 19.10.2018 обвинувачений ОСОБА_8 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та є можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Проте врахування всіх обставин, які за законом мають правове значення, в тому числі й ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, та врахування даних про особу обвинуваченого було формальним.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має похилий вік, а також наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , яка виразилася у наданні допомоги потерпілому безпосередньо на місці пожежі і в подальшому на його лікування, повне відшкодування матеріальної і моральної шкоди, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, та з урахуванням позиції потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого й не заперечували проти звільнення його від відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням, із покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 КК України.

У зв`язку з викладеним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .
Отже, вирок районного суду стосовно ОСОБА_8 підлягає зміні, а обвинувачений звільненню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, який є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2018 року стосовно ОСОБА_8 змінити.
Застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України і звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: