Справа № 910/381/19
Провадження1-кс/910/617/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів (далі- ГПД) Національного антикорупційного бюро України (далі- НАБУ).
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 подано до НАБУ заяву за вих. № 3375/23 про вчинення прокурором ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, яку НАБУ зареєстровано за № В-11480, однак на порушення вимог ст. 214 КПК України відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі- ЄРДР) не внесено.
Посилаючись на протиправність дій керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 , просить суд: визнати бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 протиправною; зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості за його заявою за вих. № 3375/23 від 23.09.2019 року про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 , яку НАБУ зареєструвало під вх. № В-11480 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України; зазначити в резулятивній частині постановленої ухвали усі ним визначені кваліфікаційні статті вчиненого злочину ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України; зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 надати йому належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях; зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 повідомити суд про виконання Ухвали суду (у відповідності до ст. 129-1 Конституції України).
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 25.09.2019 року провадження по скарзі в частині бездіяльності керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України відкрито, в іншій частині- скаргу повернуто заявнику.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, суду пояснив, що станом на день розгляду скарги, до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за його заявою про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 3375/23 не внесено, досудове розслідування не розпочате. Просив скаргу задовольнити з викладених у ній підстав.
Представник особи, дії якої оскаржуються, до суду не з`явився, надіслав письмові пояснення по справі, у яких зазначив, що Національним бюро дійсно була отримана зазначена заява. Після її належного розгляду, заявнику було відправлено письмову відповідь, що відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу. Крім того, за результатами опрацювання вказаної заяви, встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим, на час її розгляду, відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР. За такого, вказану заяву скеровано для розгляду відповідно до компетенції до Головного управління Національної поліції у місті Києві, про що повідомлено заявника. У задоволенні скарги просив відмовити та провести її розгляд за відсутності представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність представника особи, дії якої оскаржуються, не є перешкодою для розгляд скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та письмові пояснення представника скаржника НАБУ, заслухавши думку заявника, дійшов таких висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокурора під час досудового розслідування, які підлягають оскарженню.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 подано до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 3375/23 від 23.09.2019 року.
Національним антикорупційним бюро України зазначена заява була отримана 23.09.2019 року (Вх. № В-11480).
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Однак, станом на день розгляду скарги, відомості за вказаною заявою до ЄРДР не вносилися, відповідний витяг скаржнику не надавався.

У заві про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 3375/23 від 23.09.2019 року ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні третього слідчого відділу СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0000069 від 27.09.2016 року за ознаками вчинення ФОП ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва скасовано постанову слідчого про невизнання заявника потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Однак, станом на 25.04.2018 року, ОСОБА_8 не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та копії витягу з ЄРДР. Заявник неодноразово звертався до уповноважених осіб органів досудового розслідування та прокуратури з клопотаннями про вчинення низки слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні, але вони залишились без належного розгляду. Численними ухвалами слідчих суддів Деснянського та Шевченківського районних судів міста Києва зобов`язано уповноважених осіб вчинити зазначені заявником у клопотаннях невідкладні слідчі та процесуальні дії, однак вказані рішення суду досі не виконано. Також, постановою прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_5 незаконно об`єднано в одне провадження матеріали кримінальних проваджень № 0000069 від 27.09.2016 та № 0000059 від 12.08.2016 і визнано підслідність провадження за слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП у місті Києві. Як зазначено заявником, прокурор ОСОБА_5 саботує проведення низки досудових розслідувань, не виконує ухвал слідчих суддів та належним чином не розглядає клопотань у порядку ст. 220 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається із заяви, поданої до НАБУ, в ній міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником, а тому відповідно до положень ст. 214 КПК підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення скарги у цій частині.

Що стосується вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправної бездіяльності керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 , то слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 307 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, а саме, - за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляється ухвала слідчого судді, яка може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя за результатами розгляду скарг, зокрема, на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 , здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом постановлення однієї з вищезазначених ухвал.

З огляду на зазначене, слідчий суддя, відповідно до положень КПК України, не наділений повноваженнями за результатами розгляду скарг, у даному випадку на бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 , визнавати бездіяльність щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення протиправною.

За таких обставин, вимога скаржника у цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 вручити заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Згідно ч.1,2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що до внесення відомостей в ЄРДР особа має статус заявника, статус потерпілого виникає саме у кримінальному провадженні, тобто вже після внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, вимога про вручення скаржнику пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого є передчасною, оскільки вручення такої пам`ятки здійснюється потерпілому у кримінальному провадженні, після внесення відомостей до ЄРДР.
Що стосується вимоги про зобов`язання керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 повідомити суд про виконання ухвали суду (у відповідності до ст. 129-1 Конституції України), то на даний час у слідчого судді не має підстав вважати, що його рішення не буде виконано, а за такого, у цій частині скарга не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 214, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 №3376/23 від 23.09.2019р. (вхідний №В-11479), за попередньою правовою кваліфікацією: ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1