КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5550/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2019 року,-
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 06 листопада 2019 року (включно).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, прийнята з порушенням норм кримінального процесуального права.
Також апелянт зазначає, що оголошена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки обвинувачення ґрунтується на припущеннях, без належних та допустимих доказів наданих слідчим до суду на підтвердження, того що ОСОБА_7 мав прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном. Повідомлення про підозру впродовж 24 годин з моменту затримання ОСОБА_7 вручено йому не було, відповідно до вимог ч. 3 ст. 278 КПК України, тому останній не набув статусу підозрюваного.
Також апелянт зазначає, що складено протокол про затримання без додержання вимог ч.1,5 ст. 208, 209 КПК України. Протокол впізнання складений не уповноваженою на те особою всупереч нормам ст. 104, ч. 1,2,6,7 ст. 228 КПК України.
Крім того, апелянт зазначає, що ризики, які зазначив прокурор, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними, та слідчим суддею безпідставно відмовлено у застосуванні застави.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
08.09.2019 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_7 .
08.09.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
10.09.2019 року старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивування клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий обґрунтовує метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків з боку підозрюваного.
10.09.2019 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Позиція слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованого кримінального правопорушення узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, а саме Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення. У виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні в повному обсязі було доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 , виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується викладеним.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , було вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого.
Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.
Доводи захисника про те, що повідомлення про підозру в продовж 24 годин з моменту затримання ОСОБА_7 йому вручено не було, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи (а.с. 43-44), підозрюваний ОСОБА_7 , під час вручення йому повідомлення про підозру відмовився його отримувати в присутності понятих та захисника, тому порушення вимог ч. 3 ст. 278 КПК України в даному випадку колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004267 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 06 листопада 2019 року (включно), - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4