Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1987/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 188 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.388 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2019 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000659 від23.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України повернуто прокурору Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Рішення суду обгрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та в зв`язку з тим, що потерпілих та їх представника не повідомлено у встановленому порядку про завершення досудового розслідування та про відкриття матеріалів сторонам.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження по обвинуваченню в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Посилається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки висновки, які викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обстави справи та положенням чинного законодавства, при постановленні судового рішення істотно порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що направлений прокурором обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 388 КК України повною мірою містить відомості передбачені ст. 291 КПК України та відповідає вимогам КПК України. Так, абсолютно безпідставним та необгрунтованим є посилання суду на відсутність у обвинуваченні акті даних щодо способу, мотивів і наслідків кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 . Стверджує, що в обвинувальному акті належним чином викладені фактичні обставини кримінального провадження, як їх визнав встановленими прокурор, вірно сформульоване обвинувачення щодо ОСОБА_7 та дана правова кваліфікація скоєному, у зв`язку з чим обвинувальний акт у повній мірі відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Вказує також, що в обвинувальному акті чітко вказано спосіб вчинення злочину (яким чином здійснювалось зняття із обліку та відчуження заставного майна), а також наслідки вчинення злочину (безпосереднє відчуження заставленого майна, незаконні дій із ним). Також, судом безпідставно вказано, що всупереч вимогам закону та матеріалам провадження (протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25.01.2018, постанова про залучення представника потерпілого від 23.01.2018 - наявні в реєстрі) зазначено, що «Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні». Так, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України посягання є злочином із формальним- матеріальним складом, відтак воно визнається закінченими з моменту вчинення дії або з моменту заподіяння майнової шкоди. У ході розслідування кримінального провадження не встановлено факту заподіяння матеріальної шкоди, у зв`язку із чим в обвинувальному акті вказано про відсутність потерпілих у кримінальному провадженні. Однак, у реєстрі доданому до обвинувального акту слідчим помилково вказано про протокол допиту потерпілого та постанову про залучення як представника потерпілого. Хибним є також висновок суду першої інстанції щодо не зазначення у обвинувальному акті доказів, які зібрані у провадженні та показання кожного з підозрюваних по суті пред`явленої підозри. В обґрунтування викладеного суд послався на неіснуючі положення та вимоги до обвинувального акту. Чинним КПК України не передбачено необхідність зазначення в обвинувальному акті доказів, які зібрані у провадженні та показання кожного з підозрюваних по суті пред`явленої підозри. В даному випадку суд вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження та суті обвинувачення, а також вдався до оцінки доведеності, недоведеності стороною обвинувачення фактичних обставин та вини обвинуваченого в інкримінованих правопорушеннях, що на стадії підготовчого судового засіданні недопустимим та суперечить вимогами ст. 314 КПК України. Таким чином судом порушено основні засади кримінального провадження, у тому числі як змагальність сторін та безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В запереченнях до апеляційної скаргу прокурора, захисник в інтересах обвинуваченого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора а ухвалу суду залишити без змін. Посилається на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки потерпілого протиправно позбавлено його статуту, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що потерпілих немає, попри численні документи в матеріалах провадження, починаючи з постанови слідчого про залучення ТОВ «ФК «Кредит Фактор» потерпілим, допит представникам потерпілого, повідомлення представника потерпілого та ін. Тому скасування ухвали суду про повернення обвинувального акту прокурору призведе до того, що суд розгляне справу без потерпілого , що в подальшому буде безумовною підставою для скасування з причини істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, через здійснення судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату , час і місце судового засідання.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Обвинувачений та захисник заперечили проти апеляціцйної скарги, підтримавши свої письмові заперечення.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього документи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.

Статтями 109, 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком, а також додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був предявлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; та довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до вищезазначеної норми права, в обвинувальному акті викладаються відомості, які визначені зокрема в п.5 ч.2 ст.291 КПК України і умовно складаються з двох частин, описової і резолютивної. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування: обставини кримінальної події, як їх було встановлено під час досудового розслідування; час, місце, способи, мотиви і наслідки кримінального правопорушення, вчиненого кожним з підозрюваних, а також докази, які зібрані у провадженні і відомості про потерпілого, показання кожного з підозрюваних по суті пред`явленої підозри, наявність обставин, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність (п.6 ч.2 ст.291 КПК України). Якщо особа притягується до кримінальної відповідальності у вчиненні декількох правопорушень, то формулювання повідомленої підозри викладається щодо кожного з цих правопорушень.
Резолютивна частина повинна логічно випливати з описової частини і відповідати їй. У цій частині викладається формулювання повідомленої підозри із зазначенням статті кримінального закону (частини, пункту, який передбачає відповідальність за це правопорушення.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Суд при прийнятті рішення зазначених вимог закону дотримався.

З аналізу змісту обвинувального акту та рестру матеріалів досудового розслідування, долученого до нього, вбачється наявність розбіжностей зазначення наявності в даному кримінальному провадженні потерпілих.

Так в самому обвинувальному акті зазначено про відсутність потерпілих в кримінальному провадженні. Разом з тим з реєстру матерілаів досудового розслідування вбачається що в даному криінальному провадженні допитувався потерпілий ОСОБА_10 та в ході досудового розслідування постановою слідчого від 25.01.2018 року до провадження залучався представник потерпілого.

З матерілів, наданих стороною захисту на підтвердження клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та до заперечення на апеляційну скаргу вбачається, що зазначені слідчі дії проводилися та рішення приймалося.

Таким чином за наявності таких суперечностей у суду першої інстанції виникли обгрунтовані сумніви щодо можливого нечіткого та неналежного формулювання обвинувачення, що в подальшому може бути перешкодою для його розгляду в судовому порядку та можливості ухвалення судом законного та обгрунтованого рішення. В кримінальному провадженні.

Доводи прокурора про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 388 КК України повною мірою містить відомості передбачені ст. 291 КПК України та відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому містяться всі відомості передбачені КПК України, а суд повертаючи обвинувальний акт прокурору вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження та суті обвинувачення, а також вдався до оцінки доведеності, недоведеності стороною обвинувачення фактичних обставин та вини обвинуваченого в інкримінованих правопорушеннях, що на стадії підготовчого судового засіданні недопустимим та суперечить вимогами ст.314 КПК України не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене підстав для скасування ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 вересня 2019 року про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.388 КК України прокурору, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: