Провадження № 274/1132/19
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/405/19

19.11.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисників . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, яка клопоче про реабілітацію померлого обвинуваченого . . ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_3 ,

за ч. 2 ст. 189 КК України,

в с т а н о в и в :
26.02.19 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 189 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.18 за № 0000320.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 тримання під вартою, до обвинуваченого ОСОБА_8 домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій вимагає у суду негайно звільнити його з-під варти, винести ухвалу за фактом незаконного тримання під вартою 20.11.19 та скерувати її відповідним органам для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. В судовому засіданні обвинувачений заяву підтримав, заперечив проти продовження утримання його під вартою, вказав, що відносно нього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і умов він не порушував, самостійно з`являвся на всі виклики, переховуватися від суду він не буде. Захисники, обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали заяву обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник вказали, що у даному випадку мають бути застосовані положення ч. 6 ст. 9, ст.ст. 197, 203 КПК України, оскільки тримання під вартою не може перевищувати 60 днів, а у випадку ОСОБА_7 60 днів сплили 18.11.19, тобто 19.11.19 він утримується під вартою незаконно.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , звернувся з зустрічним клопотанням про продовження строку дії обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання таких запобіжних заходів не зникли і існують на даний час. Потерпіла підтримала клопотання прокурора і заперечила проти задоволення заяви обвинуваченого, вказала, що зверталася до правоохоронних органів з приводу погроз обвинувачених..

Захисники, обвинувачені, ОСОБА_9 заперечили проти клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 не заперечили в частині клопотання щодо ОСОБА_8 .

Заслухавши думки прокурора, потерпілої, захисників та обвинувачених, суд і станом на 19.11.19 ще не вбачає підстав для зміни обраних обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видів запобіжних заходів, підстав для задоволення заяви про незаконність утримання.

Так, згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України "Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді" законодавцем визначено, що за наслідками розгляду питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує йог дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Тобто законодавець чітко визначив, на який максимальний строк може бути продовжено строк тримання особи під вартою в суді і обчислення такого строку місяцями, а не добами. При цьому у ст. 115 КПК України визначено яким чином обчислюються строки: ч. 4 при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця, тобто у випадку ОСОБА_7 19.11.19. Посилання сторони захисту на ч. 6 ст. 9 КПК України є безпідставним, оскільки у статті 331 врегульовано питання продовження строків тримання обвинуваченого під вартою і нічого у положенні закону "не може перевищувати двох місяців" немає. Суд відповідно до ч. 1 цієї статті зобов`язаний неухильно додержуватися вимог цього Кодексу. Як і при будь-якому застосуванні положень однієї Особливої частини кодексу, норми з іншої Особливої частини Кодексу підлягають застосуванню з врахуванням положень тієї Особливої частини, що регулює певну стадію, в тому числі і щодо розгляду клопотань на стадії судового розгляду (частина 2 ст. 331 КПК України відсилає до глави іншої Особливої частини Кодексу щодо порядку, а не строків).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено (перш за все і в основному), чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ухвалами слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.01.19 було обрано запобіжні заходи у виді домашнього арешту. Однак колегією суддів Житомирського апеляційного суду 23.01.19 скасовано ухвалу слідчого судді щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (19.09.19 строк дії запобіжних заходів щодо обвинувачених продовжено). Відповідно до ухвали колегія суддів суду апеляційної інстанції вважала помилковими висновки суду першої інстанції про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, а тому вважала, що слідчий суддя прийняв неправильне рішення про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого. При цьому, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, суд не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, дані, що характеризують особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжкого насильницького злочину, однак на шлях виправлення не став, на даний час підозрюється у вчиненні низки злочинів, та дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах провадження підстав для втручання у права і свободи підозрюваного. Як наслідок, суд своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді підлягала скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України. Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважала, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також, колегією суддів встановлено наявність в матеріалах кримінального провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_7 може здійснювати вплив на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні особисто або через інших осіб. Обставин, які зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, колегією суддів не встановлено, крім того підозрюваний в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, підозрюється у вчинені низки нових злочинів. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважала необхідним застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважала, що саме такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашніх арештів слідчим суддею було встановлено, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого потрібно застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту і більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної їхньої процесуальної поведінки.

Ухвали суду, в тому числі і про подальше продовження строків дії запобіжних заходів залишаються чинними. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від. 12.09.19відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначено, що ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Станом на 19.11.19 обвинувачені так і продовжують обвинувачуватись у вчиненні низки злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Їхній вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність їхніх соціальних зв`язків не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині характеризуючих даних обвинувачених. Ризики, які слугували підставою для обрання тримання під вартою та домашнього арешту залишились незмінними, обвинуваченим так і інкримінується вчинення ряду організованих злочинів, в тому числі тяжких, з погрозою застосування небезпечного для життя насильства. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 так і є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за умисне вбивство, тривалий час відбував покарання у виді позбавлення волі у виправній колонії з максимальним рівнем безпеки і був звільнений лише по відбуттю строку покарання, тобто не мав спроб стати на шлях виправлення за час відбування покарання, відповідно до обвинувачення на шлях виправлення не став і в подальшому, та на даний час так і обвинувачується у вчиненні низки злочинів, в тому числі з застосуванням погрози насильства та насильства. Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який вважається достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і з часу застосування такого запобіжного заходу такі ризики зменшилися фактично лише на обставину, що закінчено досудове слідство, в решті ж залишилися незмінними, в тому числі з моменту останнього по часу продовження строку дії запобіжних заходів. Здійснити судовий розгляд та продовжити дослідження доказів не вдається у зв`язку з об`єктивними обставинами, які унеможливлюють в тому числі завершення допиту потерпілої. Як і раніше із досліджених на даний момент доказів, які суд може використовувати - є лише фактично показання потерпілої, яка вказала, що перед побиттям повідомляла обвинуваченим, що звернулася з заявою на їхні неправомірні дії до поліції, але це не лише не зупинило їх, а навпаки призвело до суттєвішого побиття, обвинувачені ж відмовилися давати показання на цій стадії, тобто досліджені докази не лише не зменшують обґрунтованість підозри, але додатково вказують на існування додаткових ризиків. Потерпіла і надалі звертається із заявами про надходження погроз зі сторони обвинувачених, вказала, що вона підозрює їхню причетність до смерті бабусі. Висновки ж органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно з принципом безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує продовження розгляду провадження, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення, як власне і про його правову кваліфікацію.

На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 369, 372, 176-199 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
заяву обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту до двох місяців з забороною залишати без дозволу суду в період часу з 22 години до 06 години наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками обвинувачення, потерпілою у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженим службовим особам ДУ "Житомирська УВП (№ 8)" та до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області для виконання.

Головуючий