печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

представник заявника адвокат ОСОБА_3 ,

представник особа, за клопотання якої накладено арешт адвокат ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2018, на майно в кримінальному провадженні № 0000637,

В С Т А Н О В И В :

03.04.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_5 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 04.04.2019, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/60490/18-к від 12.12.2018 в кримінальному провадженні № 0000637 на майно:

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 96, 3 кв.м., житлова площа: 47, 3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 14053421, який на праві власності належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- акції, які належать ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), що обліковуються на рахунку у цінних паперах, відкритому у депозитарній установі ТОВ «АРТ-КАПІТАЛ Кастоді», код за ; Вид, тип, форма існування: Прості іменні акції у бездокументарній формі; Емітент: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДІВІ БАНК", код 37572263; Частка у статутному капіталі емітента (%): 25;
- квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею: 265,1 кв.м., житлова площа: 151 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яка належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- садовий будинок, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8453813, який належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- машиномісце в автопаркінгу у напівпідвалі, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 16,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яке належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, оскільки заявник не надав доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. Зазначене в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання.

Представник особи, за клопотання якої накладено арешт адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись безпідставність заявлених вимог та на обґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту, вказав, що на даний час дія вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не втратила свою актуальність, а підстави які були на час накладення арешту продовжують існувати.
Представник сторони обвинувачення в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України, перебуває кримінальне провадження № 0000637, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2017 за фактом вчинення злочинних дій, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 12.12.2018, задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 000063 та накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме:
- квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 96, 3 кв.м., житлова площа: 47, 3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 14053421, який на праві власності належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- акції, які належать ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), що обліковуються на рахунку у цінних паперах, відкритому у депозитарній установі ТОВ «АРТ-КАПІТАЛ Кастоді», код за ; Вид, тип, форма існування: Прості іменні акції у бездокументарній формі; Емітент: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДІВІ БАНК", код 37572263; Частка у статутному капіталі емітента (%): 25;
- квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею: 265,1 кв.м., житлова площа: 151 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яка належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- садовий будинок, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8453813, який належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );
- машиномісце в автопаркінгу у напівпідвалі, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 16,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яке належить на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_5 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2018 при накладенні арешту слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна. Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, враховуючи, що у кримінальному провадженні наявний цивільний позов, з метою якого такий арешт накладений був, враховуючи при цьому доводи представника особи, за клопотанням якого накладено арешт.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2018, на майно в кримінальному провадженні № 0000637.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1