Справа № 621/2717/17
Пр. № 1-кп/621/23/19
Вирок
Іменем України
23 жовтня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва кримінальне провадження № 0000936 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гордошівка, Тальнівського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, інваліда 3 групи, із вищою освітою, раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 259, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

24 вересня 2017 року о 09 год. 32 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи свій власний мобільний телефон торгової марки «Nokia» IMEI-1, НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_3 , керуючись своїм злочинним умислом, направленим на завідомо неправдиве повідомлення про замінування адміністративної будівлі Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташована за адресою Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд.26, з метою реалізації злочинного умислу, діючи навмисно, їз вказаного мобільного телефону, зробив телефонний виклик оператору «101» Державної служби надзвичайних ситуацій України в Харківській області та завідомо неправдиво повідомив про замінування Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

У зв`язку з отриманням черговим ДСНС України в Харківській області повідомлення про замінування Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, що погрожує позбавленням життя громадян, було вжито негайні заходи з перешкоджання події, встановлення вибухонебезпечних предметів і вибухових речовин в період часу з 10 год. 45 хв. до 11 год. 40 хв. було здійснено огляд прилеглої території до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, але вибухонебезпечних предметів, вибухових речовин не встановлено.

Крім того, ОСОБА_4 з невстановленого судовим розслідуванням часу, незаконно зберігав на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ - 57-Г-717), уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2, комплектуючим елементом ручних гранат РГД - 5, Ф-1, РГ-42, мисливські патрони 12-го калібру у кількості 2 штук, а саме до 24.09.2017 року.

24.09.2017 року, в ході огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 , за вищевказаною адресою, працівниками поліції на території домоволодіння, виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ-57-Г-717), уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2, який є комплектуючим елементом ручних гранат РГД-5, Ф-1, РГ-42, мисливські патрони 12-го калібру у кількості 2 штук. Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи зброї №18240 від 10.10.2017 року корпус гранати РГД-5 належить до зарядів вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі, корпус гранати РГД-5 (заряд вибухової речовини в корпусі), споряджений запалом УЗРГМ (засобом підриву), складає гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів, мисливські патрони 12-го калібру належать до категорії бойових припасів, справні і для стрільби із мисливської гладкоствольної зброї відповідного калібру придатні, які ОСОБА_4 незаконно зберігав для їх подальшого використання в особистих цілях.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що 24.09.2017 року він знаходився вдома за адресою АДРЕСА_2 . Як і коли він здійснив телефонний виклик оператору «101» він не пам`ятає, оскільки був під дією ліків. В той день він не був у нетверезому стані, а був під дією ліків. Також вказав, що він є інвалідом 3 групи. Крім того, пояснив, що не погоджується з тим, що на території його домоволодіння зберігались корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ - 57-Г-717), уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2, комплектуючим елементом ручних гранат РГД - 5, Ф-1, РГ-42, оскільки вважає, що вони були підкинуті працівниками поліції. Щодо мисливських патронів 12-го калібру у кількості 2 штук пояснив, що вони належали його батькові та зберігались у нього як пам`ять про нього.

Суд критично ставиться до зазначених вище пояснень обвинуваченого в частині не визнання фактичних обставин справи, оцінюючи як його бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення злочиних діянь, так як винність останнього підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

24.09.2017 р. до єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості з правовою кваліфікацією за ст.263 ч.1 КК України, про те, що 24.09.2017 під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 , який проводився за адресою за адресою АДРЕСА_2 було виявлено бойові припаси. (а.п. 115)

24.09.2017р. до єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості з правовою кваліфікацією за ст.259 ч.1 КК України, про те що 24 вересня 2017р. о 09 год. 18 хв. до Зміївського ВПГУНП в Харківській області зі служби 102 надійшло повідомлення, про те, що 24.09.2017 о 09 год. 16 хв. зателефонував невідомий та повідомив, що він підложив гранату Р1 під Зміївський ВП ГУНП в Харківській області. (а.п.116)

Згідно протоколу огляду місця події від 24.09.2017, огляд проводився на прилеглій території Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою м. Зміїв вул.Донецька,26 Харківської області. Огляд проводився за участі спеціалістів вибухотехників. Під час огляду місця події нічого виявлено та вилучено не було. (а.п.121-122)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 вересня 2017 року на території домоволодіння розташованого у АДРЕСА_2 було виявлено 2 мобільні телефони, 2 патрони, корпус гранати «РГД-5» та запал «УЗРГМ»(а.п.216-220)

Відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 24.09.2017 р при огляді прилеглої території Зміївського ВП ГУНП в Харківській області вибухових пристроїв та речовин або схожих на них предметів не виявлено. (а.п.123)

Відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 24.09.2017 р. та довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів при огляді території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , виявлено корпус гранати РГД-5 з маркуванням та фарбою чорного кольору, підривача типу УЗРГМ з маркуванням фарбою рожевого кольору, 82-78 УЗРГМ -2 583, вказані предмети було запаковано та вилучено. (а.п.124-125)

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.09.2017 року речовими доказами визнано телефон торгової марки «Nokia» IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_3 ; мобільний телефон торгової марки «Nokia» у корпусі чорного кольору IMEI-1 НОМЕР_5 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_6 ; два мисливські патрони 12 калібру; корпус гранати РГД-5; запал УЗРГМ. (а.п.126-127)

Відповідно до протоколу огляду предметів від 25 вересня 2017 року з фототаблицею до нього, згідно якої вбачається загальний вигляд екрану мобільного телефону торгової марки «Nokia», що належить ОСОБА_4 , на якому зображено дзвінок до служби «101» та на якому зображено тривалість розмови зі службою «101». (а.п.143-145)

Відповідно до висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи зброї №18240 від 10.10.2017, наданий на дослідження предмет (об`єкт1) є корпусом ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5, (індекс ГРАУ-57-Г-717). Наданий на дослідження предмет (об`єкт№2) є уніфікованим запалом ручної гранати УЗРГМ-2, комплектуючим елементом ручних гранат РГД-5, Ф-1,РГ-42. Надані на дослідження патрони (об1єкти №34) у кількості 2 шт. є мисливськими патронами 12-го калібру. Наданий на дослідження корпус гранати РГД-5 належить до зарядів вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі. Корпус гранати РГД-5 (заряд вибухової речовини в корпусі), споряджений наданим на дослідження запалом УЗРГМ (засобом підриву), складає гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів. Надані на дослідження мисливські патрони 12-го калібру належать до категорії бойових припасів. Питання стосовно придатності для вибуху наданої гранати РГД-5 із застосуванням наданого запалу УЗРГМ не вирішувалось у зв`язку з відсутністю в ХНДІСЕ умов (полігону) для проведення експериментальних вибухів гранат. Надані на дослідження патрони у кількості 2 шт. справні і для стрільби із мисливської гладкоствольної зброї відповідного калібру придатні. (а.п.153-158)

Відповідно до протоколу огляду предметів від 27 вересня 2017 було прослухано диск з аудиозаписом, згідно якого чоловік, який представився майором Поротовим повідомив, що підклав бомбу до Зміївського ВП., оскільки йому не подобається цей райвідділ. Також повідомив, що він після війни приніс Ф1.(а.п.171)

Відповідно до висновку судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису №19796 від 15.11.2017 ОСОБА_4 приймав участь у розмові, зафіксованій на фонограмі. (а.п.181-184)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14 листопада 2017 року, який проводився з метою перевірки придатності до вибуху об`єкта №1 , який є корпусом ручної гранати РГД-5, об`єкта №2 , який є запалом до ручних гранат УЗРГМ -2. (а.п. 198-201)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 вересня 2017 року на території домоволодіння розташованого у АДРЕСА_2 було виявлено 2 мобільні телефони, 2 патрони, корпус гранати «РГД-5» та запал «УЗРГМ» (а.п.216-220)

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , які надані в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був понятим при проведенні огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 . Працівниками поліції було виявлено у будинку 2 мобільні телефони та 2 патрони, а потім коли вони вийшли у двір, то у літній веранді під диваном було виявлено гранату у целофановому кульку. Також свідок повідомив, що обвинувачений не заперечував факт дзвінка ним до служби «101».

Від допиту в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовився, при цьому інші учасники судового провадження, в тому числі сторона захисту, не наполягали на виклику їх в судове засідання.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_4 , який стверджував, що граната була підкинута працівниками поліції, суд виходить з того, що протоколом огляду від 24.09.2017 року було виявлено та вилучено вказані предмети, згодом ухвалою слідчого судді було підтверджено законність вилучення цих предметів. У підготовчому судовому засіданні а ні обвинуваченим, а ні його захисником не заперечувалось обґрунтованість та законність постановленої ухвали про обшук. Крім того, обвинуваченим не подавалось жодних заяв до правоохоронних органів з приводу того, що працівниками поліції під час проведення огляду місця події, було підкинуто до його домоволодіння будь-які вибухонебезпечні засоби. Таким чином, у суду не має підстав для сумніву щодо виявлених вибухонебезпечних засобів під час огляду домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, суд не вважає належними докази у виді показань свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що 24.09.2017 року вона йшла з ринку у м. Змієві та зустріла ОСОБА_4 з яким вона розмовляла, оскільки вони не підтверджують та не спростовують встановлених судом обставин справи.

Щодо позиції обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він 24.09.2017 року знаходився під дією ліків та не усвідомлював наслідків своїх дій, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України наголошує на тому, що кожен має право на повагу до його гідності, жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Частиною ст. 242 КПК України визначені підстави проведення експертизи, а саме зазначено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Крім того, чинний КПК України, не передбачає проведення експертизи лише за ініціативою суду. Натомість суд зазначає, що сторона обвинувачення не наполягла, а сторона захисту не заявляла будь-яких клопотань про проведення судових експертиз, які стосуються психічного стану обвинуваченого. Також суд зазначає, що на стадії досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від проходження психіатричної експертизи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

В силу положень ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на проведення примусової психіатричної експертизи суперечить практиці Європейського Суду з прав людини. Примусове проведення психіатрічної експертизи проводитьсмя з метою причетності особи до вчинення злочину, але примусове її надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду (справа "Функе проти Франції" від 25.02.1993 р.), неможливо здійснення по відношенню до особи будь-якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Таким чином, суд критично сприймає позицію сторони захисту та вважає її необґрунтованою про те, що обвинувачений знаходився під дією ліків та не міг усвідомлювати наслідки своїх дій.

Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та за ч.1 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 .. При цьому, суд виключає таку обставину, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (згідно обвинувального акту), оскільки вона не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Згідно класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, є інвалідом 3 групи.

Відповідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно злочини середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.259 КК України.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу ОСОБА_4 , згідно яких він має постійне місце проживання, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, відсутність обставин що пом`якщують та обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також є достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання сплинув, тому підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2017 року до 11 жовтня 2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 96-1, 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз за цим кримінальним провадженням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КК України суд,-
Ухвалив :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
мобільний телефон торгової марки «Nokia» у корпусі чорного кольору IMEI-1 НОМЕР_5 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , вважати повернутим останньому;

два мисливські патрони 12 калібру; корпус гранати РГД-5; запал УЗРГМ, які знаходяться в Зміївському ВП ГУНП в Харківській області знищити.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави знаряддя і засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме: телефон торгової марки «Nokia» у корпусі блакитного кольору IMEI-1, НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_3 , який знаходиться в Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи та експертизи зброї №18240 від 10.10.2017 в розмірі 2 970 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) та судової криміналістичної експертизи відео звукозапису №19796 від 15.11.2017 у розмірі 4952 грн. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят два).
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2017 до 11 жовтня 2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківської апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя