Номер провадження: 11-сс/813/733/19
Номер справи місцевого суду: 522/2174/19 1-кс/522/4336/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000022 від 22 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на майно, вилучене в ході обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та на майно, вилучене 20 березня 2019 року у ході проведення обшуку транспортного засобу «HONDA ACCORD» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме автомобіль «HONDA ACCORD», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та комплект ключів від вказаного автомобілю і брелок сигналізації.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладенні арешту на автомобіль, комплект ключів від вказаного автомобілю і брелок сигналізації, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині накладенні арешту на автомобіль, комплект ключів від вказаного автомобілю і брелок сигналізації.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог ст.ст.94, 132, ч.2 ст.173 КПК України, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно не врахував належним чином існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до клопотання слідчого на теперішній час слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до протиправної діяльності було залучено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Того ж дня ОСОБА_13 через митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС, у пішому порядку прибув до України з Республіки Молдова та приїхав у м. Одесу, де в період з 15.00 до 16.00 у квартирі АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_10 наркотичний засіб «метадон» у вигляді порошкоподібної речовини, поміщений до 7 поліетиленових пакетиків, які з метою ускладнення виявлення під час митного контролю приховав у внутрішній порожнині свого тіла - прямій кишці, для подальшого контрабандного переміщення та передачі ОСОБА_9 на території Республіки Молдова.
Також встановлено, що ОСОБА_10 залучив свого знайомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому шляхом міжнародних банківських переказів «Monegram» ОСОБА_9 переказує грошові кошти для придбання вказаного наркотичного засобу.
13.03.2019 слідчим суддею винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_14 .
В ході проведення обшуку за даною адресою було виявлено та вилучено мобільний телефон, банківські картки, документи, флеш носії, системний блок, шприци, тощо.
Крім того, на підставі ухвали слідчого судді від 13.03.2019 року про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , був проведений обшук даного автомобілю, припаркованого на узбіччі вулиці Мечникова біля будинку №54, під час якого було вилучено автомобіль «HONDA ACCORD», 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та комплект ключів від вказаного автомобілю та брелок сигналізації.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2019 року був накладений арешт на дане майно в тому числі, вилучений автомобіль та комплект ключів від нього і брелок сигналізації, зважаючи на доведеність наявності правових підстав, передбачених положеннями ст.170 КПК України, для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Свій висновок слідчий суддя мотивував тим, що наявні розумні підозри та відповідні докази, що долучені слідчим до клопотання про арешт майна, на підтвердження того, що вилучений в ході обушку автомобіль являється знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком слідчого судді, оскільки він узгоджується з письмовими доказами, наявними в матеріалах провадження за клопотанням слідчого, зокрема протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 від 21 березня 2019 року, який пояснив що до місця знаходження наркотичного засобу метадону за адресою: м.Одеса, узвіз Ковлевського, буд.10, він прибув разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 на автомобілі «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , знайшов за вказаною адресою «поліетиленовий згорток чорного кольору, в якому знаходились шість доз наркотику метадону» та повернувся з даним наркотичним засобом на зазначеному автомобілі до дому.
Крім того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 21 березня 2019 року останній поясняв, що здійснював перевозки наркотичних засобів саме на автомобілі «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його дружині та яким він безпосередньо користується. Зазначені обставини, беззаперечно підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, що у відповідності до положень ч.3 ст.132 КК України має такий ступень тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Таким чином, дані відомостісвідчать про наявність розумних підозр, що даний автомобіль використовувався, як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ст.305 КК України та міг зберегти сліди вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні...; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна слідчий суддя вірно встановив, що такий захід забезпечення кримінального провадження відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та відповідає такій меті застосування арешту майна, як забезпечення збереження речових доказів.

Оцінюючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність достатніх та належних підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на автомобіль «HONDA ACCORD», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та комплект ключів від вказаного автомобілю і брелок сигналізації.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд визнає необґрунтованою апеляційну скаргу ОСОБА_7 , у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2019 року якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000022 від 22 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, та накладений арешт на майно, вилучене в ході обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та на майно, вилучене 20 березня 2019 року у ході проведення обшуку транспортного засобу «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме автомобіль «HONDA ACCORD», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та комплект ключів від вказаного автомобілю і брелок сигналізації, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3