Справа №463/5487/19
Провадження №1-кс/463/4148/19
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

22 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 19 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000046 від 12 квітня 2019 року. Просить визнати незаконним рішення слідчого про закриття кримінального провадження, скасувати вказану вище постанову, зобов`язати слідчого поновити досудове розслідування та звернутись з клопотанням до суду про призначення психологічної експертизи щодо визначення розміру завданої моральної шкоди, з`ясувати в Волинському обласному протитуберкульозному диспансері чи була необхідність у його госпіталізації до психіатричної лікарні.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 12 квітня 2019 року, за ч. 1 ст. 365 КК України. Постановою слідчого даного бюро ОСОБА_4 від 19 серпня 2019 року дане кримінальне провадження закрито. Зазначає, що винесення даної постанови є наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. Вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 14 вересня 2019 року.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000046, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 12 квітня 2019 року вбачається, що до реєстру внесено відомості щодо незаконного поміщення з 12 листопада 2013 року по 2 грудня 2013 року працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та двома невстановленими особами з перевищенням своїх службових повноважень ОСОБА_3 до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1.
З матеріалів скарги вбачається, що кримінальне провадження № 0000046 від 12 квітня 2019 року, за ч. 1 ст. 365 КК України закрито слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 постановою від 19 серпня 2019 року.
Матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Крім того, матеріали кримінального провадження містять клопотання ОСОБА_3 , про визнання його потерпілим і призначення медичної та психологічної експертизи.
Слідчий постановою від 15 серпня 2019 року в задоволенні клопотання про визнання потерпілим відмовив. Однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо розгляду поданого клопотання в іншій його частині, зокрема щодо призначення експертиз.
Оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 в частині призначення експертиз, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим передчасно винесено оскаржувану постанову без вирішення заявлених клопотань.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 19 серпня 2019 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.
При цьому, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого відновити досудове розслідування, оскільки слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження, що має своїм наслідком обов`язок органу досудового розслідування продовжити досудове розслідування, а тому відсутня необхідність додатково приймати рішення про зобов`язання слідчого продовжувати досудове розслідування. Також до задоволення не підлягає скарга в частині зобов`язання слідчого звернутись з клопотання про призначення експертизи та з`ясування ряду обставин в диспансері, оскільки чинний КПК України визначає порядок розгляду клопотань щодо необхідності вчинення слідчих дій, зокрема особа спершу звертається до слідчого з відповідним клопотанням та у випадку відмови в задоволенні такого чи не вирішенні його у встановлені процесуальні строки, виникає право на звернення зі скаргою до слідчого судді. Матеріали скарги та кримінального провадження не містять даних, що скаржник звертався з відповідним клопотанням до слідчого і йому було відмовлено в задоволенні такого. А також не підлягає до задоволення скарга в частині визнання незаконним рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки за наслідками розгляду скарги слідчий суддя вправі прийняти рішення визначене статтею 307 КПК України, в переліку яких відсутнє визнання постанови незаконною.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19 серпня 2019 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000046 від 12 квітня 2019 року, за ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 19 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000046 від 12 квітня 2019 року, за ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1