УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 01.07.2019р. детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001029 від 22.10.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебували матеріали кримінального провадження № 0001029 від 22.10.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

01.07.2019р. постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було закрите кримінальне провадження № 0001029 від 22.10.2018р., у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

Заявник ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки на його думку, детектив перед закриттям кримінального провадження не вчинив ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, не допитав самого заявника; не розглянув подану ОСОБА_3 заяву, в порядку ст. 220 КПК України; не провів жодного допиту фігурантів по справі, не витребував матеріали судової справи № 753/8648/16-ц від 26.07.2018р.

Тому, заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як незаконну.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Детектив НАБ України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте надіслала свої письмові заперечення з приводу поданої ОСОБА_3 скарги та просила розглядати скаргу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001029 від 22.10.2018р., слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001029 від 22.10.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

01.07.2019р. постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0001029 від 22.10.2018р., у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

Вказана постанова обґрунтована детективом тим, що відкладення розгляду справи або повернення заяви про забезпечення доказів позивачу не є зловживанням суддею службовим становищем, тому за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, детектив зазначила у постанові, що факт незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді не свідчить про зловживання суддею службовим становищем або отримання ним неправомірної вигоди.

Тому, детектив прийшла до висновку, що твердження ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину також за ч. 2 ст. 368 КК України по суті є думкою заявника щодо правильності кваліфікації без наведення жодних даних, у чому полягають дії судді ОСОБА_5 щодо отримання неправомірної вигоди, коли, від кого та в якому розмірі отримано таку неправомірну вигоду, в ході досудового розслідування не отримано доказів, які б однозначно та незаперечно підтверджували б наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України

У зв`язку з вказаними обставинами, детектив ОСОБА_4 прийшла до висновку, що в ході досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та процесуальних дій, за результатами долучення та вивчення документів, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0001029, встановлена відсутність в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання детективом вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0001029 від 22.10.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що детективом НАБ України ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні вже виносилася аналогічна постанова про закриття кримінального провадження від 15.11.2018р., яка ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019р. була скасована, оскільки постанова не містить аналізу доводів заявника щодо необхідності кваліфікації дій особи за кількома статтями КК України, опису заходів, які вживались детективом для перевірки обставин, викладених у заяві, а також відомостей, які слідчі (розшукові) дії проводились під час розслідування, який результат таких дій, та у зв`язку з чим детектив дійшла висновку про можливість закриття кримінального провадження.

Однак, після отримання вказаної ухвали слідчого судді від 11.04.2019р., якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, детективом не було проведено жодних слідчих та процесуальних дій в даному кримінальному провадженні та не виконано жодної вказівки слідчого судді, які необхідно було виконати, з метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Крім того, детективом так і не було допитано заявника ОСОБА_3 з приводу обставин, викладених у його заяві про кримінальні правопорушення, не проведено ряд інших слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, що суперечить дієвості проведеного досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 01.07.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову від 01.07.2019р. детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001029 від 22.10.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1