ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування № 0002054 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась у м. Дніпропетровську, освіта вища, не заміжньої, яка має на утриманні малолітніх дітей, працює заступником директора з навчально-виховної роботи КЗО "СЗШ №89" ДМР, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Для виконання обраного запобіжного заходу на підозрювану ОСОБА_8 покладено зобов`язання, передбачені ст. 194 КПК України, а саме - прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, - не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 21-00 до 06-00 год. Строк дії ухвали до 00 години 22 жовтня 2019 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, а також довів наявність ризику незаконного впливу з боку підозрюваної на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Що стосується наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий судді зазначив, що прокурором не доведено наявності у підозрюваної закордонного паспорту та підстав вважати, про можливий у неї намір переховуватись від слідства.
Слідчий суддя зазначив, що підозрювана має постійне місце мешкання, від органу досудового розслідування не переховувалась, співпрацює зі слідством, раніше не судима, має постійне місце роботи - керівну посаду. На даний час вона позбавлена можливості впливати на малолітніх.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою в істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є такою, що підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Вважає, що слідчий суддя безпідставно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Вказує, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні сукупності злочинів середньої тяжкості, за яким законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також у вчиненні злочину, за яким законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, вважає, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, підозрювана ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені нею злочини може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не зробив аналіз ризиків щодо впливу підозрюваної на світків та потерпілих у кримінальному провадженні, перебуваючи під домашнім арештом, а лише зазначив, що на даний час підозрювана позбавлена можливості впливати на малолітніх.
Проте, підозрювана ОСОБА_8 достовірно знаючи що підозра ґрунтується на показах свідків та потерпілих, перебуваючи на волі, остання може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Так, враховуючи те, що на сьогоднішній день ОСОБА_8 не позбавлена батьківських прав щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 , є достатні підстави вважати про існування вказаного ризику.
На теперішній час органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, проведення допиту свідків та очевидців події кримінального правопорушення, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_8 може вмовляннями, погрозами чи іншим способом незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків для зміни ними в подальшому свідчень по вищевказаному кримінальному провадженню, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Вказує, що твердження суду про те, що підозрювана має постійне місце мешкання є хибним, так підозрювана ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме довідки № 178840675, квартира за адресою: АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на житлове приміщення у гуртожитку, тобто вказана квартира належить неповнолітній потерпілій у кримінальному провадженні. Крім того, 27.08.2019 Центральною районною радою у м. Дніпрі прийнято рішення про негайне відібрання дітей з родини у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та загрози дітей, відповідно до якого управлінням-службою у справах дітей Центральної районної ради у м. Дніпро буде подано позовну заяву до суду про позбавлення підозрюваної ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_12 . Також, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме довідки № 178841 179 у власності чи користуванні підозрюваної ОСОБА_8 нерухомого майна не має.
Крім того, твердження суду щодо співпраці підозрюваної ОСОБА_8 зі слідством є хибним, оскільки остання під час допиту в якості підозрюваної на підставі ст. 63 Конституції України від дачі показань відмовилась. Також, враховуючи те, що 23.08.2019 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в останньої не було можливості переховуватись від органу досудового розслідування.
Також, наказом директора КЗО «Середня загальноосвітня школа №89» ДМР №23 від 27.08.2019 ОСОБА_8 з 28 серпня 2019 року до 10 вересня 2019 року відсторонено від роботи у зв`язку з проведенням відносно останньої службового розслідування.
Таким чином, існують беззаперечні дані про наявність у матеріалах досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваної ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до здійснення підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Вказує, що тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002054 від 23.08.19 року та застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.
Згідно наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2019 року за № 0002054.
Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_8 , згідно рішенню Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради виконавчого комітету № 216 від 21.07.2016 призначена опікуном над дитиною ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено спільне місце проживання. Так, під час спільного проживання разом з ОСОБА_13 , при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_13 з заподіянням йому фізичних страждань. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_13 , 21.08.2019 приблизно о 08:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , з метою обмеження пересування ОСОБА_13 , у час відсутності її вдома, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, насильно за допомогою металевого ланцюга та нашийника з тканини пристебнула малолітнього ОСОБА_13 до каркасу ліжка розташованого в кімнаті, при цьому зав`язавши очі ганчіркою почала незаконно проти волі ОСОБА_13 утримувати його за вищевказаною адресою, де також заподіяла ОСОБА_13 фізичних страждань, тим самим позбавивши останнього можливості самостійно пересуватись та обирати місцезнаходження до 15:00 години, 21.08.2019 року. Також, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння фізичного та морального страждання малолітній ОСОБА_12 , шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарання її за дії скоєнні останньою. Реалізуючи свій злочинний умисел точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, діючи умисно, за допомогою палиці, долоней своїх рук спричиняла тілесні ушкодження в область голови, кінцівок, тулуба малолітньої ОСОБА_12 , а також періодично смикала останню за різні частини тіла, штовхала її та скидувала на підлогу.
Крім того, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння фізичного та морального страждання малолітньому ОСОБА_13 , шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарання його за дії скоєнні останнім, вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, діючи умисно, повторно за допомогою палиці, долоней своїх рук спричиняла тілесні ушкодження в область голови, кінцівок, тулуба малолітнього ОСОБА_13 , а також періодично смикала останнього за різні частини тіла, штовхала його та скидувала на підлогу. Згідно висновку судово - медичного експерта № 2612 від 23.08.2019 у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден та внутрішньо-шкіряного крововиливу на обличчі, шиї, правій верхній та нижніх кінцівках які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 IL, згідно рішенню Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради виконавчого комітету № 216 від 21.07.2016 призначена опікуном над ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Так, будучи опікуном малолітніх дітей за період їх виховання з 21.07.2016, умисно, всупереч вимог ч. ч. 2, 4, 7 ст. 150 Сімейного Кодексу України, ч. З ст. 59 Закону України "Про освіту", згідно яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати дитину, не застосовувати до неї фізичні та інші види покарання, які принижують людську гідність, постійно дбати про фізичне здоров`я, психічний стан, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність, виховувати почуття доброти, милосердя, а також вимог ст.10 Закону України "Про охорону дитинства", згідно яких кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах, які мають забезпечуватись на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, проживаючи спільно з малолітніми ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 злісно ухилялась від виконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, за період виховання малолітніх ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 з 21.07.2016 злісно ухилялась від виконання своїх обов`язків по догляду за дитиною: не створила належних умов для розвитку дітей, не піклувалась про стан їх здоров`я, фізичний стан та не сприяла загальному розвитку останніх, не забезпечувала достатнім та раціональним для життя харчуванням, неодноразово залишала дітей без нагляду, незаконно позбавляла волі та піддавала катуванню ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , не забезпечила нормальний розвиток і виховання дітей, що в свою чергу спричинило тяжкі наслідки, у вигляді нанесення значної шкоди психічному стану дітей, спричинення їм психічних травм та розладів, затримки розвитку ОСОБА_17 .
23.08.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність часткового його задоволення через необґрунтовані твердження сторони обвинувачення про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, яке може загрожувати особі у разі визнання її винною не може бути самодостатньою підставою для застосування до особи запобіжного ув`язнення.
Колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2019 року, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого. При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що, знаходячись на волі, підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання, знаючи, що за вчинені нею злочини їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі.
Підозрювана ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та неповнолітніх потерпілих у кримінальному провадженні. з метою схилення останніх до зміни показань або відмови від показань, взагалі, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2019 року, взявши її під варту в залі суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , - скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0002054 від 23.08.2019 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів, тобто до 14 жовтня 2019 року.
Підозрювану ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4