Провадження № 1-кс/742/1940/19
Єдиний унікальний № 742/3835/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Прилуки скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
14 листопада 2019 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга аргументована тим, що скаржник звернувся до Прилуцької місцевої прокуратури з заявою про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.344 та ч.2 ст.346 КК України у відношенні бувшого депутата Верховної Ради України ОСОБА_5 , який 07.11.2019 року здійснив напад на народного депутата ОСОБА_6 та ч.1 ст.344 та ч.2 ст.346 КК України силою й погрозами примушував здійснити дії в інтересах олігарха ОСОБА_7 .
Скаржник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.
Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення даної скарги, аргументуючи свої заперечення тим, що в заяві, яка надійшла від ОСОБА_3 відсутні відомості про вчинення кримінального правопорушення, а сама заява направлена за територіальною підслідністю до Бориспільської місцевої прокуратури.
Заслухавши пояснення скаржника,прокурора та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що 13.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Прилуцької місцевої прокуратури із заявою про відкриття кримінальної справи за ч.1 ст.344 та ч.2 ст.346 КК України у відношенні ч.1 ст.344 та ч.2 ст.346 КК України.
Скаржником копії заяви про вчинення кримінального правопорушення не надано , а з його слів заява мотивована тим, що ОСОБА_8 здійснив напад на народного депутата Герус та силою й погрозами примушував здійснити дії в інтересах олігарха ОСОБА_7 , що він особисто бачив в засобах масової інформації.
Прилуцькою місцевою прокуратурою заява ОСОБА_3 направлена керівнику Бориспільської місцевої прокуратури для розгляду і прийняття рішення відповідно до вимог ст..214 КПК України.
Відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, на час розгляду скарги до ЄРДР не внесені.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слід також зазначити, що відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Скаржник вказав на те, що на його думку зазначені у його заяві відомості свідчать про те, що ОСОБА_8 вчинив злочини передбачені ч.1 ст.344 та ч.2 ст.346 КК України .
Слід зазачити, що відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР.
Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу ч.4 ст.9 КПК України у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Разом з тим, обставин чи відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, і які підлягають внесенню до ЄРДР заявником не доведено, як і ненадано копії самої заяви, що недає можливості слідчому судді з"ясувати її зміст.
Посилання ОСОБА_3 на наявність відомостей та даних про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення та зазначення статтей Кримінального кодексу, на переконання слідчого судді , не свідчать про наявність обставин , що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і свідчать лише про суб`єктивну думку заявника та сприйняття інформації отриманої із засобів масової інформації.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог частини 1 статті 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Стататєю 218 КПК України встановлено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.
Таким чином, зі скарги вбачається, що місцем ймовірного вчинення злочину є аеропорт «Бориспіль», і тому прокурори Прилуцької місцевої прокуратури не наділені повноваженнями щодо здійснення досудового розслідування в одній справі, а направлення заяви до Бориспільської місцевої прокуратури, за територіальною підслідністю для перевірки відомостей та прийняття рішення у відповідності до вимог ст.214 КПК України не порушує прав заявника.
Аналіз наведених положень міжнародного та національного права, встановлених обставин, дослідження доводів скарги та документів у даному провадженні дає підстави слідчому судді дійти висновку, що невнесення прокурором, відомостей заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення не є протиправним, тому вимоги скарги, з підстав зазначених у ній, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, ст.129 Конституції України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення від 13 листопада 2019 року відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1