Справа № 710/393/18
Провадження № 1-кп/710/41/19
УХВАЛА

29.10.2019 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про вирішення питання щодо надання згоди на виїзд у відрядження,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_2 , в якій він просить вирішити питання щодо надання йому згоди на виїзд у відрядження.

Свою заяву обвинувачений мотивує тим, що 02.10.2019 Шполянським районним судом відносно нього покладено обов`язки передбачені п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК Україні: не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи. Оскільки обвинувачений займає посаду генерального директора в компанії "ГрінАгроПлюс", яка займається імпортом та експортом сільськогосподарської продукції, його прямими обов`язками є комунікація з партнерами та супровід угод компанії. Більше того, компанія вимушена була вже відтермінувати відрядження, що погано позначається на репутації компанії. У зв`язку з виробничою необхідністю, а також відсутністю будь-яких інших фінансових надходжень для існування ОСОБА_2 необхідно виїхати у відрядження. Без згоди Шполянського районного суду Черкаської області, а також враховуючи обраний запобіжний захід відносно нього, ОСОБА_2 не матиме можливість виїхати у відрядження, що позбавить його можливості отримати фінансові кошти на існування та в подальшому може спричинити звільнення з існуючого місця роботи.

Розглянувши та дослідивши заяву, суд приходить до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

09.08.2019 Шполянським районним судом було винесено ухвалу, якою ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язки, передбачені п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК Україні: не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Приводом для застосування вищевказаного запобіжного заходу для обвинуваченого стало те, що ОСОБА_2 систематично допускалося порушення, покладених на нього обов`язків, а саме обвинувачений не з`являвся за вимогою суду на судові засідання. Крім того, обвинувачений неодноразово вводив суд в оману, посилаючись на неналежним чином оформлені довідки з закладів охорони здоров`я, що свідчили про нагальну необхідність проведення медичного обстеження саме в період проведення засідання у справі.

02.10.2019 Шполянським районним судом було винесено ухвалу, якою ОСОБА_2 було продовжено запобіжний захід у вигляді застави. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи. Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 02.12.2019 включно.

Згідно з п. 14 ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження відносить обов`язковість судових рішень.

Відповідно до норм ч.2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно зі ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Звертаючись до суду з заявою щодо надання згоди на виїзд у відрядження ОСОБА_2 вказав, що він займає посаду генерального директора в компанії "ГрінАгроПлюс", яка займається імпортом та експортом сільськогосподарської продукції, його прямими обов`язками є комунікація з партнерами та супровід угод компанії. У зв`язку з цим ОСОБА_2 необхідно від`їжджати у відрядження.

Однак, разом з тим, обвинувачений не вказав період часу, в який він має намір їхати у відрядження, не уточнив, в який саме населений пункт чи країну планується відрядження та не надав жодних доказів, які б слугували підтвердженням того, що взагалі існує необхідність у від`їзді ОСОБА_2 до відрядження (не вказано мету від`їзду, не конкретизовано партнерів компанії, в якій ОСОБА_2 займає посаду генерального директора, та про яких йдеться в заяві обвинуваченого).

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_2 , його поведінку під час судового розгляду, зважаючи на зміст заяви про вирішення питання щодо надання згоди на виїзд у відрядження та, зокрема, відсутність, наданих до суду доводів, що свідчили б про вказану необхідність виїзду за межі населеного пункту за таких обставин у суду не має законних підстав для задоволення заяви обвинуваченого, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 21, 22, 177, 203, 205, 220, 392, 532, 533 КПК України, суддя , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , про вирішення питання про надання йому згоди на виїзд у відрядження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_1