Справа № 675/923/19
Провадження № 1-в/675/107/2019
У Х В А Л А

"14" травня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , представника ІВК № 31 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції подання в.о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», погоджене головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 15 листопада 2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Раніше судимий: 27 грудня 2011 року тим же судом за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 10 квітня 2012 року тим же судом за ст.ст. 185 ч. 3, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 26 червня 2013 року тим же судом за ст.ст. 187 ч. 4, 71, 102 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2014 року виключено вказівку про застосування щодо ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбуття покарання період з 23 грудня 2012 року по 21 грудня 2013 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 23 грудня 2012 року.
Кінець строку: 14 червня 2020 року.
Адміністрація установи клопоче про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що він, відбуваючи покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці і навчання довів своє виправлення.
Представник спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з`явився, згідно поданого до суду письмового клопотання просив подання розглянути за його відсутності, зазначивши, що проти задоволення подання не заперечує.

Допитавши засудженого, представника установи, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти подання, суд знаходить, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
За змістом ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
П. 3 ч. 3 ст. 107 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
У ч. 2 ст. 107 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджено, зокрема, за вчинення умисних тяжких злочинів, а також особливо тяжкого злочину. Злочини він скоїв, будучи неповнолітнім.
Засудженому призначено покарання у виді 08 років 06 місяців позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду клопотання в суді більше 7 років.
Отже, ОСОБА_5 відбув визначений законом термін (2/3 строку покарання), після якого може ставитись питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 107 КК України.
Слід вказати, що необхідною умовою застосування положень ст. 107 КК України є також те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання.
З матеріалів справи вбачається, що у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» засуджений відбуває покарання з 07 липня 2014 року. За цей час ОСОБА_5 у Михлянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Ізяславської районної ради Хмельницької області при ІВК № 31 у 2018 році здобув повну загальну середню освіту, у Ізяславському навчальному центрі при ІВК № 31 у 2015 році здобув професію «Кравець ІІ розряду» та у 2017 році отримав професію «Токар ІІ розряду». Залучався до різних видів робіт з благоустрою місць позбавлення волі, у 2017 році працевлаштований різноробочим. Одержав 7 заохочень. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться у установі, а також у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Позову не має.
Вказані обставини безумовно характеризують ОСОБА_5 з позитивної сторони та свідчать, що він стає на шлях виправлення.
Водночас, засуджений, перебуваючи у Вільнянському СІЗО, характеризувався виключно незадовільно, допустив три порушення вимог встановленого порядку утримання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався. Під час утримання у Київському СІЗО засуджений порушень вимог встановленого порядку утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. Під час відбування покарання у ІВК № 31 ОСОБА_5 знову допустив три порушення вимог режиму утримання, за що був тричі притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Вказані стягнення хоч і є погашеними, проте, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений довів своє виправлення.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом більшої частини періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався негативно та задовільно, допустив 6 порушень режиму утримання у виді зберігання заборонених предметів, нетактовної поведінки, порушень розпорядку дня, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була виключно сумлінною. Тільки протягом останнього періоду часу засуджений характеризується позитивно.
Останні покращення у поведінці засудженого свідчать про те, що він стає на шлях виправлення, однак не доводять повного досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Також суд враховує, що у програмах диференційованого виховного впливу засуджений почав брати участь тільки з жовтня 2017 року, з цього ж часу він працевлаштований в установі.
Наведені дані частково спростовують додану до подання характеристику на засудженого та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів того, що сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці і навчання довів своє виправлення, тому підстави для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення на даний час відсутні.
Відтак, подання до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 107 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», погодженого з головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації Хмельницької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1