Справа № 139/1243/18
УХВАЛА

20 листопада 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
законних представників

потерпілих - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 299 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться зазначена вище справа.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечувала, заявила клопотання про виклик в судове засідання свідків. Крім цього, прокурором подано письмове клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та виклику свідків не заперечували. Поряд з цим заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Одночасно, захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_4 та законні представники потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та виклику свідків не заперечували. Підтримали клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та заперечували щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Законний представник потерпілого ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити за її відсутності та відсутності неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 .

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності, повернення прокурору обвинувального акту або закриття кримінального провадження не встановлено, це кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області. Підстав, передбачених у ст. 27 КПК України для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні судом не встановлено.

Отже, є достатні підстави для завершення підготовки до судового розгляду та для призначення цього кримінального провадження до судового розгляду та задоволення клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідків.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт суд встановив таке.

Вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 299 КК України до шести років чотирьох місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Ухвалою Вінницького Апеляційного суду від 30 вересня 2019 року вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 299 КК України скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначеною ухвалою Вінницького апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою до проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання, але не більше ніж 60 діб.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що залишилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування та на думку прокурора підтверджені в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року. Крім цього, прокурором вказано на існування ризику, а саме, що обвинувачений перебуваючи на свободі може впливати на потерпілих, оскільки з потерпілою ОСОБА_4 він проживає по сусідству, а з іншими потерпілими в одному селі Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які зазначає прокурор про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих не підтверджені доказами.

Захисник ОСОБА_8 в підтримання свого клопотання про зміну запобіжного заходу вказав, що обвинувачений має батька та матір, має постійне місце проживання, тобто він має міцні соціальні зв`язки. Зокрема, повідомив, що в судове засідання прибула його матір ОСОБА_11 , яка на даний час проживає в АДРЕСА_1 , та в разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт, він зможе проживати разом з матір`ю, оскільки остання з цього приводу заперечень немає. В підтвердження зазначеного, захисником подано суду копію довідки виконавчого комітету Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, щодо місця проживання матері обвинуваченого ОСОБА_11 .

З метою перевірки вказаних обставин, судом в підготовчому судовому засіданні з`ясовано у ОСОБА_11 можливість проживання обвинуваченого ОСОБА_7 спільно з нею в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області.

Так, ОСОБА_11 не заперечує щодо спільного проживання з сином - обвинуваченим ОСОБА_7 , однак вказала, що проживає в АДРЕСА_1 в родичів. Не зареєстрована за вказаною адресою, жодних документів на право користування чи володіння житлом за вказаною вище адресою немає.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Поряд з цим, суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є тяжким згідно із ст. 12 КК України, враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину від 5 до 8 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілих.

Таким чином, суд доходить висновку, що з`явився новий ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики на підставі яких обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою під час досудового розслідування є хибним.

При цьому, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає, з огляду на те, що стороною захисту не подано належних та допустимих доказів того, що обвинувачений має власне житло, де можливе його тримання під домашнім арештом; доказів міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, зокрема, наявності у нього родини чи утриманців.

Обставини встановлені в підготовчому судовому засіданні свідчать, що в матері обвинуваченого ОСОБА_11 , яка просила суд змінити її сину запобіжний захід на домашній арешт, визначивши місце перебування обвинуваченого, за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , відсутня реєстрація та документи на право власності чи користування вказаним житлом.

Таким чином, підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт судом не встановлено.

Одночасно, суд роз`яснює, що сторона обвинувачення не позбавлена можливості повторно заявити клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт під час судового розгляду.

При прийнятті рішення про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд враховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження про що неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини.

Суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, про що просить захисник обвинуваченого, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 314-316, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 299 КК України до судового розгляду у залі судових засідань Шаргородського районного суду Вінницької області на 13 грудня 2019 року о 13 годині 00 хвилин.

2. Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

3. У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, законних представників потерпілих, обвинуваченого та захисника.

4. Клопотання прокурора про виклик свідків задовольнити. Викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

5. Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Залишений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів - до 14 січня 2020 року.

6. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Згідно із ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1