УХВАЛА

08 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови від 25.09.2015 слідчого СВ Рівненського МВ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0004432 від 24.07.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаною скаргою.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що 25 вересня 2015 року слідчим СВ Рівненського ВП ГКУНП в Рівненській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 по факту незаконного заволодіння його автомобілем «Опель Астра».
Вважає, що прийняття такого рішення є передчасним та упередженим, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження досудового розслідування.
В судовому засіданні представник скаржника повністю підтримав скаргу, просив її задоволити з підстав викладених у ній.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0004432 від 24.07.2015, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень,

дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим

Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи

інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від

того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, 22.07.2015 у відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 в усній заяві повідомив працівникам міліції про те, що 10.07.2015 ОСОБА_7 заволодів його автомобілем марки «Опель Астра».
У відповідності до вказаної заяви, Рівненським МВ УМВСУ в Рівненській області були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 289 КК України.
22.08.2015 ОСОБА_5 було подано заяву на ім"я начальника Рівненського МВ УМВСУ в Рівненській області, в якій просить не розглядати раніше подану його заяву від 22.07.2015, оскільки претенезій ні до кого немає.
З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2015 року слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0004432 від 24.07.2015 по факту заволодіння автомобілем марки «Опель Астра», за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Частиною 1, 2 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З досліджених в судовому засіданні доказів, матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досліджено усі обставини кримінального провадження, було вжито можливі заходи для отримання наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі.
За таких підстав, суд вважає, що органом досудового розслідування досліджені усі обставини кримінального провадження та безпосередньо досліджені і оцінені слідчим, показання, документи, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, і вищевказана постанова слідчого відповідає вимогам ст. ст. 2, 9, 284 КПК України, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 2 КК України, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак ( об"єктивних і суб"єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.
Відповідно до ст. 477 КПК України - кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених .... ч.ч.1,2 ст. 289 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, потерпілий спочатку скористався цим правом.
Аналізуючи ст. 477 КПК України, суд виходить з того, що таких кримінальних провадженнях кримінально-правове та кримінально-процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Важливим є не те, чи примирився обвинувачений із потерпілим, а чи вибачив потерпілий його та чи примирився з ним. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.
Як встановлено в ході судового розгляду, саме потерпілий скористався своїм правом щодо відмови у подальшому розслідуванні кримінального провадження за ч. 1 ст. 289 КК України, про що виклав у своїй заяві від 22.08.2015.
Таким чином, орган досудового розслідування, на думку суду, дійшов правильного висновку щодо відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1