солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України,
в кримінальному провадженні №0014574 від 07.12.2016,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2016 у справі №760/21925/16-к, на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що в подальшому перебуванні даного майна під арештом відпала потреба.

В обґрунтування своїх вимог адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_5 , стверджує, що СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0014574 від 07.12.2016 за фактом заволодіння квартирами, в тому числі квартирою АДРЕСА_1 , невстановленими слідством особами на основі підробних судових рішень та на підставі документів з ознаками підробки за попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.

Адвокат зазначає, що 05.08.2016 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 здійснено реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру за громадянином ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Литий камінь» від 17.12.2010.

30.09.2016 ОСОБА_7 передав зазначену квартиру в іпотеку на підставі договору іпотеки №9191, рішення про державну реєстрацію від 30.09.2016.

Адвокат стверджує, що зазначені правочини відбулися на підставі пред`явлення підробних документів, що посвідчують особу ОСОБА_7 .

Так, встановлено, що ще 05.12.2002 ОСОБА_7 звернувся до Станично-Луганського РВ УМВС України в Луганській області із заявою про викрадення паспорту громадянина України.

В той же час, продовжив адвокат, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , яка її придбала на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного з ТОВ «Литий камінь» 18.06.2013. В подальшому вона сплатила 100% вартості майнових прав, проте право власності на квартиру зареєструвати не змогла, оскільки станом на час її звернення до реєстратора, квартира була зареєстрована за ОСОБА_7 .

Адвокат зауважив, що його довіритель звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_7 , ТОВ «Литий камінь», ОСОБА_8 , треті особи приватний нотаріус КМНО ОСОБА_6 , приватний нотаріус КМНО ОСОБА_9 , про визнання недійсним договорів, скасування рішення про державну реєстрацію та визнання майнових прав на нерухоме майно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2019 у справі №761/22418/18 такі позовні вимоги задоволені частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 17.12.2010, укладений між ТОВ «Литий камінь» та ОСОБА_7 про купівлю-продаж майнових прав на вищезазначену квартиру. Визнано недійсним договір іпотеки №9191 від 30.09.2016, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про передачу в іпотеку вищезазначеної квартири. Скасовані відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на дану квартиру.

В той же час, в задоволенні іншої частини вимог відмовлено. При цьому, суд зазначив, що право власності ОСОБА_5 на дану квартиру на час розгляду її позову в Шевченківському районному суді м. Києва ніхто не оспорює. Тому в цій частині в задоволенні вимог відмовлено.

Загалом Шевченківським районним судом м. Києва прийнято до уваги доводи позивача про те, що придбання прав на спірну квартиру відбулося на підставі пред`явлення нотаріусу паспорту, який станом на час такої дії вже був втрачений, про що була подана відповідна заява.

Посилаючись на зазначене рішення Шевченківського районного суду м. Києва адвокат стверджує, що на сьогоднішній день лише арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді у даному кримінальному провадженні є перешкодою для реєстрації права власності за ОСОБА_5 .

Слідчий категорично заперечувала проти задоволення даного клопотання. Зауважила, що вона з грудня 2016 року, з моменту внесення відомостей до ЄРДР по даному провадженні і початку досудового розслідування вперше чує про особу ОСОБА_5 як власника даного майна. Піддала сумніву представлені слідчому судді адвокатом документи, оскільки, продовжила слідчий, дане кримінальне провадження і було зареєстроване за фактом перереєстрації нерухомого майна на підставі підробних рішень судів. Наполягала на тому, що наведені адвокатом обставини підлягають ретельній перевірці. Крім того, зауважила, що ні ОСОБА_5 , ні її адвокат не зверталися раніше до органу досудового розслідування і не повідомляли про свої права на це майно.

Також слідчий просила звернути увагу на те, що з наданих адвокатом документів вбачається, що взагалі за ОСОБА_5 була закріплена зовсім інша квартира. Яким чином вона потім придбала майнові права на квартиру, арешт з якої просить наразі скасувати, підлягає перевірці органом досудового розслідування.

Також слідчий просила врахувати, що змінився керівник ТОВ «Литий камінь», який нібито потім і став підписантом договорів із ОСОБА_5 , а також актів приймання-передачі. Є наявна інформація про притягнення керівника до кримінальної відповідальності. Чи міг він за таких обставин підписати ці документи також слід перевірити.

Завершуючи виступ слідчий наголосила, що наразі не відпала потреба у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження. Всі наведені адвокатом обставини підлягають перевірці, і саме після перевірки і підтвердження, слідчий продовжила, сторона обвинувачення не буде заперечувати проти задоволення такого клопотання.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна застосовується з метою збереження речових доказів.
Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується із позицією сторони обвинувачення, що повідомлена адвокатом інформація в інтересах ОСОБА_5 слідчому вперше наразі в судовому засіданні з моменту початку досудового розслідування даного кримінального провадження, підлягає перевірці стороною обвинувачення, тому неможна стверджувати, що необхідність у перебування даної квартири під арештом відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 09.07.2019