Справа № 687/1216/18
№1-кп/687/14/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

з участю захисника - ОСОБА_5 ,

з участю потерпого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 11.09.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не перебуваючого на обліку в Чемеровецькому РВК, не одруженого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10 вересня 2018 року близько 22 год. ОСОБА_4 через паркан проник на подвір`я господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , де скориставшись відсутність власника та сторонніх осіб, вирішив незаконно проникнути в приміщення житлового будинку з метою вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, тоді ж ОСОБА_4 , ігноруючи положення ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину право на недоторканість його житла та іншого володіння, шляхом розбиття віконного скла, умисно незаконно проник в житловий будинок ОСОБА_7 .. Перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_4 був виявлений потерпілим ОСОБА_7 і товарно-матеріальних цінностей з приміщення будинку не викрав. При цьому, порушив недоторканість житла ОСОБА_7 , чим вчинив незаконне проникнення до житла потерпілого.

ОСОБА_4 ставиться у вину, те що вінв один із днів наприкінці червня 2018 року близько 23 годин з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом розбиття віконного скла проник в складське приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , звідки умисно таємно викрав саморобний апарат для зварювання металу, що складався із 60 кілограмів чорного металу по ціні 4 грн 50 копійок за один кілограм чорного металу та 15 кілограм міді по ціні 100 гривень за 1 кілограм металу міді.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 умисно, таємно, з проникненням в інше приміщення викрав належний ОСОБА_6 саморобний апарат зварювання металу, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1770 гривень.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , свою вину визнав частково та суду показав, що 10 вересня 2018 року близько 22 год. проникши через паркан на подвір`я господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутність власника та сторонніх осіб, вирішив незаконно проникнути в приміщення житлового будинку з метою вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей, шляхом розбиття віконного скла, проник в житловий будинок ОСОБА_7 , де був виявлений потерпілим ОСОБА_7 ..

Допитаний в судовому засіданні 12.03.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 за епізодом таємного викрадення чужого майна, вини своєї не визнав та вказав, що оговорив себе під фізичним та моральним тиском працівників міліції, про що довгий час боявся зізнатись.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 162 КК України підтверджується:

- рапортом про отриману інформацію, яка надійшла по телефону від 10.09.2018 року, згідно якого ст.інспектор черговий Чемеровецького ВНП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 прийняв інформацію про проникнення в житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , ар.с.25;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.09.2018 року про проникнення в нежитловий будинок по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ар.с.33-38;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2018 року та фото таблицями до нього, згідно якого ОСОБА_4 показав як саме він проник через паркан на подвір`я господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , та проник в приміщення житлового будинку, ар.с. 91-94;

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, які виразились в незаконному проникненні до житла, кваліфіковано вірно.

Що стосується висунутого ОСОБА_4 , обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.183 КК України, то його слід виправдати, оскільки:

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 давала непослідовні покази. Спершу вона повідомила, що проживає в с.Юринці Городоцького району. Близько року тому до неї в господарство прийшов пішки ОСОБА_4 , якого побачила вперше. Він приніс біля 15 кг. мідного дроту, який придбала за ціною 100 грн. за 1 кг. Розповів, що в нього згорів зварювальний апарат, з якого він зняв мідний дріт. Так як в її господарстві проводилось будівництво, тому вказаний мідний дріт нею був використаний для власних потреб. Мідний дріт ОСОБА_4 приніс в пакеті чи чорній сумці, але не в мішку. Після чого вона на уточнюючі питання пояснила, що займається прийомом металобрухту та у неї є відповідні документи на цей вид діяльності. Також вказала, що мідний дріт був порубаний кусками, тобто не міг бути нею використаний під час будівельних робіт.

До показів зазначеного свідка суд відноситься критично, так як ОСОБА_9 будучи допитана 15.09.2018 року під час досудового слідства як свідок, вказувала, що мідний дріт принесений незнайомим їй хлопцем перебував у мішку та використаний нею під час будівництва будинку, тобто не міг бути порубаним на куски.

Також обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що свідка ОСОБА_9 бачить вперше та раніше з нею не зустрічався.

Опитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , показав, що 11.09.2018 року йому зателефонували з Чемеровецького відділу поліції та запитали чи не пропадав з території фермерського господарства саморобний зварювальний апарат. Після чого дійсно виявив відсутність в складському приміщенні вказаного апарата, який був вагою близько 80 кг. та на чотирьох колесах. У вказане приміщення можливо було проникнути через вікно, в якому вже довгий час не було скла. Однак, в обвинувальному акті зазначається, що ОСОБА_4 проник в складське приміщення шляхом розбиття віконного скла, що не відповідає дійсності. Того ж дня, приблизно в обідню пору, на територію господарства приїхали працівники поліції разом з ОСОБА_4 та привезли його саморобний зварювальний апарат, в якому були відсутні дві котушки з мідним дротом вагою близько 15-20 кг. З їх слів йому стало відомо, що він був виявлений в лісосмузі на відстані біля 1 км. від СФГ «Тополине». В його присутності працівники поліції витягнули зварювальний апарат з машини, в його присутності зважили та оформили протокол огляду. Також ОСОБА_6 вказував, що під час зважування окрім ОСОБА_4 , були присутні працівники фермерського господарствам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює робочим фермерського господарства «Тополине» у ОСОБА_6 ..

Він не був присутній того дня ні під час виявлення та вилучення саморобного зварювального апарата з лісопосадки, ні під час огляду працівниками міліції території СФГ «Тополине» в смт. Закупне. Підписи зроблені від його імені в якості понятого в протоколі ОМП від 11.09.2018 року території СФГ «Тополине» та в протоколі ОМП від 11.09.2018 року території лісосмуги біля автодороги Білогір`я-Кам`янець-Подільський в смт. Закупне йому не належать та він зазначені документи не підписував.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працює робочим СФГ «Тополине» в смт. Закупне. При цьому він в лісопосадці під час вилучення зварювального апарату не був присутній. Також не був присутній того дня під час огляду працівниками поліції території фермерського господарства та свинарника. Підписи в якості понятого напроти свого прізвища на протоколі огляду місця події від 11.09.2018 року території фермерського господарства «Тополине» смт. Закупне та на протоколі ОМП лісосмуги біля автодороги Білогір`я-Кам`янець-Подільський за свої не визнав, оскільки вони йому не належать.

Також суд звертає увагу на той факт, що у вищезазначених протоколах огляду від 11.09.2018 року прізвища понятих зазначаються як « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », а не « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_15 », а також на час їх оформлення.

Так, згідно представленого в суді стороною обвинувачення як доказу, протокол огляду місця події від 11.09.2018 року, в період часу з 17 години 30 хвилин до 18 години 00 хвилин слідчим проведено огляд території фермерського господарства «Тополине» смт. Закупне.

Натомість, згідно протоколу огляду місця події від 11.09.2018 року, в період часу з 19 години 20 хвилин до 19 години 45 хвилин слідчим проведено огляд території лісосмуги біля автодороги Білогір`я-Кам`янець-Подільський смт.Закупне, під час якого вилучено саморобний зварювальний апарат.

За вказаними обставинами суд приходить до висновку, що протоколи огляду місця події від 11.09.2018 року, слід визнати неналежними доказами, ар.с. 54-58, ар.с. 59-65.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства, при відсутності належної доказової бази, яка б свідчили про винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину, з грубим порушенням вимог процесуального законодавства, фактично штучно створювалась доказова база (протоколи слідчих дій) для пред`явлення обвинувачення у вчиненні даного злочину.

Будь-які інші належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення обвинуваченим крадіжки саморобного зварювального апарата у потерпілого ОСОБА_6 в матеріалах кримінального провадження відсутні.

А тому обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним епізодом слід виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину за епізодом крадіжки матеріальних цінностей в ОСОБА_6 ..
Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено в діях ОСОБА_4 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При ухваленні вироку, відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд вважає за необхідне застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Згідно п.2 ст.6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

У справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року Європейський суд з прав людини вказав на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до положень пункту 1 ч.1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Частиною 2 ст.17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В п.3 ч.1 ст.373 КПК України вказано, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

При призначенні ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, визнання вини в межах ч.1 ст.162 КК України, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, з боку потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру.

У складеній досудовій доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації прийшов до висновку про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, вважають що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у суспільстві можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_4 , позитивно характеризується по місцю проживання, щиро розкаявся, а тому суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При таких обставинах ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371,373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обиралися.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме: - саморобний апарат для зварювання металу, що складався із 60 кілограмів чорного металу та 15 кілограм міді, які передані на зберігання ОСОБА_6 - залишити йому ж.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1