Справа № 185/5168/17
Провадження № 1-кс/185/3523/19
У Х В А Л А

28 листопада 2019 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В
Заявник оскаржує постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.06.2019 року, про закриття кримінального провадження №0002408 від 16.09.2016 року. Мотивуючи подану скаргу та вимагаючи її задоволення заявник зазначає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 23.06.2019 року не відповідає вимогам кримінально - процесуального закону. Заявник зазначає, що в мотивувальній частині постанови слідчий зазначає, що за вказаним кримінальним правопорушенням проводились слідчі дії, однак при проведенні слідчих дій встановити особи злочинця не надалось можливим. В резолютивній частині постанови слідчий зазначає, що кримінальне провадження закрити в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Отже, мотивувальна частина постанови суперечить резолютивній. У самій мотивувальній частині постанови слідчий взагалі не наводить мотивів, доказів, обставин, встановлених досудовим розслідуванням, які б свідчили про не можливість встановлення особи злочинця. Таким чином, постанова є не вмотивованою, необґрунтованою, незаконною. У заяві потерпілого ОСОБА_3 зазначені подія та особа, яка вчинила кримінальне правопорушення - ОСОБА_6 (Мазур). Так, 16.11.2013 року ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за участі своєї матері ОСОБА_8 застосовуючи фізичне та психічного насильство до матері ОСОБА_3 - ОСОБА_9 та малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрала малолітнього ОСОБА_12 , при цьому спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) є самоуправними, оскільки такий спосіб та порядок у який вона діяла не передбачений законом - відібрання дитини з застосуванням фізичного та психічного насильства. На досудовому розслідування були допитані ОСОБА_3 у якості потерпілого, неповнолітній ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили про обставини події 16.11.2013 року, допитані у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , які не визнали себе винними, оскільки вважали, що мали право відібрати малолітню дитину у такий спосіб. В матеріалах справи міститься вирок Павлоградського міськрайонного суду від 29.04.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 визнана винною у вчинені кримінального правопорушення за ст. 125 КК України за спричинення 16.11.2013 року ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при відбиранні дитини ОСОБА_12 . Також відсутнє будь - яке судове рішення, згідно якого ОСОБА_16 має право відібрати малолітню дитину у таких спосіб. Висновок слідчого, що не встановлена особа злочинця суперечить зібраним у ході досудового розслідування доказам, якими доведено факт причетності до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні, під час розгляду скарги, заявник та його представник, кожен окремо, підтримали скаргу в повному обсязі, вимагали її задоволення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Зателефонувавши до суду слідчий повідомив, що він не може з`явитися у судове засідання. Надав суду матеріали кримінального провадження №0002408.

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено наступне.

В провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0002408 від 16.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України.

Постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.06.2019 року кримінальне провадження №0002408 від 16.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження ухвалена слідчим 23.06.2019 року. Документів про вручення копії постанови заявнику, в матеріалах справи судом не знайдено. Згідно розписки ОСОБА_3 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, він отримав копію постанови лише 11.11.2019 року. За таких обставин суд робить висновок про те, що постанову слідчого заявник дійсно отримав вже після спливу десятиденного терміну після ухвалення постанови про закриття кримінального провадження.

Скарга до суду надійшла 15.11.2019 року, про що свідчить відмітка канцелярії суду. Таким чином, строк для звернення з відповідною скаргою до суду, заявником був пропущений, але не з його вини і тому вказаний процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до приписів ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Обгрунтовуючі підстави закриття кримінального провадження слідчий у постанові зазначив, що за вказаним кримінальним правопорушенням проводилися слідчі (розшукові) дії, однак встановити місцезнаходження викраденого майна та особи злочинця не надалося можливим.

При цьому у резолютивній частині постанови слідчий зазначає, про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Отже, мотивувальна частина постанови суперечить резолютивній.

Крім того, у мотивувальній частині постанови слідчий не наводить жодних мотивів, доказів, обставин, встановлених досудовим розслідуванням, які б свідчили про не можливість встановлення особи злочинця.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що постанова є невмотивованою, необґрунтованою, а тому незаконною.

На думку суду, вказані недоліки об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Тому суд вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо встановлення і доказування всіх обставин справи, що слідчий необґрунтовано залишив поза увагою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0002408, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 356 КК України - скасувати та направити матеріали кримінального провадження для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1