УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва 29 травня 2019 року, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, в якій ОСОБА_3 просить визнати дії слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення майна незаконними, а також зобов`язати слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 вилучене майно, а саме IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, яке було виявлено та вилучено 22.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Володілець вилученого майна ОСОБА_3 в обґрунтування скарги зазначає, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

24.04.2019 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , про проведення обшуку в кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Вказаною ухвалою було надано дозвіл слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000113 на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , власником 2/3 якого є ОСОБА_3 , відповідно до договору дарування 6817 від 12.12.2017 виданий приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , з метою відшукання і вилучення мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, грошових коштів, документів які мають відношення до земельної ділянки та будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , а також знаряддя злочину що використовувались під час підробки документів, та документів, записників, записів, речей, що можуть мати значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

22 травня 2019 року у будинку АДРЕСА_1 слідчими СУ ГУНП у м.Київській області слідчими СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , оперуповноваженими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 24.04.2019, та вилучено, зокрема, мобільний телефон IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку.

Разом з тим, скаржник зазначає, що вилучене під час проведення обшуку майно не входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року, оскільки таке майно не має жодного відношення до земельної ділянки та будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також не містить інформації, яка б свідчила про наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягає доказуванню. Тобто таке майно є тимчасово вилученим майном.

Крім того, станом на 29 травня 2019 року питання про арешт вилученого майна не вирішувалося, з клопотанням про арешт майна слідчий до суду не звертався, дані про накладення арешту на таке майно відсутні.

Враховуючи наведене володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 вилучене майно, а саме IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, яке було виявлено та вилучено 22.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_16 в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав у ній наведених та просила задовольнити. Зазначила про те, що 22.05.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно ОСОБА_3 та її доньки. Так, вилучене майно не має жодного відношення до кримінального провадження №0000113. Мобільний телефон IPhone 5 є персональним мобільним телефоном доньки ОСОБА_3 ОСОБА_17 та він містить її особисту інформацію. Носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend містить особисту інформацію ОСОБА_3 , а саме персональні фотографії та фотографії членів родини, а також інформацію, яка містить адвокатську таємницю стосовно осіб, які є клієнтами ОСОБА_3 . Попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку також не стосується кримінального провадження та не містить жодної доказової інформації.

До цього часу вилучене майно його володільцю не повернуте, арешт на таке майно не накладався, відомості щодо проведення експертних дослідження з використанням такого майна відсутні. Враховуючи наведене просила повернути тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_3 та не містить жодного доказового значення для кримінального провадження.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити з зазначених у ній підстав. Зазначила про те, що вона проходить стажування у адвоката та за адресою її проживання зберігаються документи, що містять адвокатську таємницю, в тому числі така інформація міститься на носії інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend. Мобільний телефон IPhone 5 є особистим телефоном її доньки, а попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку також жодного відношення до кримінального провадження не має.

Слідчий СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги з наступних підстав. Так, 24.04.2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . 22.05.2019 року на підставі зазначеної ухвали було проведено обшук за зазначеною адресою, в ході якого було вилучено майно ОСОБА_3 частина з якого вже була повернута останній. Інше майно, таке як мобільний телефон IPhone 5 та носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend не повернуто, оскільки на них виявлена інформація, яка може мати доказове значення для кримінального провадження, а також для більш детальнішого дослідження такої інформації заплановано проведення відповідної експертизи. Документи на підтвердження наведеного слідчому судді надано не було. З клопотанням про арешт мобільного телефону IPhone 5; носія інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попереднього договору від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, орган досудового розслідування не звертався, арешт на таке майно не накладено.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_16 , володільця майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , власником 2/3 якого є ОСОБА_3 , відповідно до договору дарування 6817 від 12.12.2017 виданий приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , з метою відшукання і вилучення мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, грошових коштів, документів які мають відношення до земельної ділянки та будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , а також знаряддя злочину що використовувались під час підробки документів, та документів, записників, записів, речей, що можуть мати значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з протоколу обшуку 22.05.2019 року було проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено, зокрема серед іншого, мобільний телефон IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, які належать ОСОБА_3 .

Так, стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий протягом 48 годин після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, орган досудового розслідування з клопотанням про арешт вилученого 22.05.2019 року під час проведення обшуку майна, в рамках кримінального провадження №0000113, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, зазначене майно на час розгляду скарги його володільцю ОСОБА_3 не повернуте, що прямо вказує про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст.169 КПК України, підлягає негайному поверненню ОСОБА_3 .

Водночас, слідчий в судовому засіданні не надав належних доказів на підтвердження того що тимчасово вилучене у ОСОБА_3 майно, а саме: мобільний телефон IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, містить чи може містити в собі інформацію, яка має доказове значення для кримінального провадження №0000113. Також слідчим не надано і даних про те, що на таке майно було накладено арешт.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження утримання тимчасово вилученого майна чи накладення арешту на таке майно, слідчому судді не наведено.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги володільця тимчасово вилученого майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання такого тимчасово вилученого майна, його значення у кримінальному провадженні до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

При цьому також слідчий суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна в частині зобов`язання слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон IPhone 5; носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend; попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку, яке було виявлено та вилучено 22.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання незаконними дій чи бездіяльності посадових осіб, а тому скарга ОСОБА_3 в частині прохання визнати незаконними дії слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000113 від 04.02.2019 року, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме:

- IPhone 5;

- носій інформації жорсткий диск model TS1TS 125 Transcend;

- попередній договір від 01.03.2018 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу будинку,

яке було виявлено та вилучено 22.05.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 07 червня 2019 року о 15 годині 35 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1