Справа № 639/3302/19
Провадження № 1-в/639/374/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника слідчого ізолітора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові подання адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомикільське Кремінського району Луганської області, українця, громадянина України, розлучений, освіта середня, не працює, раніше судимого: 1) 14.04.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки; 2) 07.12.2016 року Московським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.07.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 звернулась адміністрація ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
У судовому засіданні представник слідчого ізолятору та засуджений підтримали вимоги подання та просили його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що відповідно до всього терміну покарання наявна відповідна динаміка щодо поведінки ОСОБА_5 , а саме 03.09.2016 року, менш ніж через рік відбування покарання до засудженого було застосовано стягнення, в період діючого стягнення ОСОБА_5 зараховують до відділення СПС та в період двох кварталів майже одночасно йому зараховано 2 заохочення, як вбачається з характеристики засудженого заохочення є лише заходами стимулювання позитивних змін, але ж не відображення його позитивних здобутків щодо поведінки та ставлення до праці, також 28.03.2019 року ОСОБА_5 ще раз було заохочено, проте ці заохочення можливо врахувати тільки, як те що він тільки став на шлях виправлення.

Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого та представника слідчого ізолятору, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 14.08.2017 року зараховано в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 02.09.2016 року, кінець строку відбування покарання 07.01.2021 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 3 роки 5 місяців 5 днів, лишилось 1 рік 6 місяців 25 днів.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_5 в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» утримується з 03.09.2016 року. За час відбування покарання у складі відділення СПС характеризується позитивно, один раз допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Мав 3 (три) заохочення. Працевлаштований на посаді пекаря, до праці відноситься сумлінно, доручені роботи виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженим не конфліктний. За вироком суду позову не мав.

Проте, згідно матеріалів особової справи засудженим ОСОБА_5 , 01.06.2017 року порушено вимоги п. 4.3 та 7.2 наказу МЮУ №460/5 від 18.03.2013 року ПВР СІЗО та ст.15 ЗУ «Про попереднє ув*язнення», щодо встановленого порядку тримання.

Відповідно до витягу з протоколу №1 від 27.12.2017 року комісією ДУ «Харківський слідчий ізолятор» засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосування ст.100 КВК України відповідно до поданої заяви.

Відповідно до витягу з протоколу №16 від 17.10.2018 року комісією ДУ «Харківський слідчий ізолятор» засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосування ст.82 КК України відповідно до поданої заяви.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд зазначає, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відомостей, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду у відношенні засудженого ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, які є тяжким умисними злочинами, наявності 1 (одного) стягнення у вигляді догани, суд приходить до висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час довів виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від покарання в порядку, визначеному ст.81 КК України, а тому суд вважає дане подання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст складено та оголошено о 16 год. 00 хв. 14.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1