Справа № 199/4530/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000164 від 31.01.2019 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.04.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 23.04.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, знову обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти неповнолітнього потерпілого, вчиненого в період іспитового строку за попереднім вироком, а саме в тому, що ОСОБА_3 30.01.2019 приблизно о 18:45 годині біля буднику № 39-А по вул. Делегатській в місті Дніпрі із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого потерпілому спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А7000а», вартістю 1039 гривень 20 коп., який був у руках потерпілого, з яким з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені повторно.
11.09.2019 та 03.10.2019 обвинувачений ОСОБА_3 до суду не з`явився, а ухвала суду про його привід не виконана, оскільки ОСОБА_3 за місцем проживання не перебуває, його місцезнаходження не встановлено і не відомо навіть його рідним, які пояснили, що обвинувачений за місцем мешкання вже не проживає.
На думку прокурора причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного злочину доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами та на цей час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, на думку прокурора, ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений двічі поспіль без поважних причин не з`явився до суду, а виконати ухвалу про його привід не виявилося можливим, оскільки місцезнаходження останнього не відоме.
На думку прокурора існує можливість вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 є особою, яка офіційно не працює, тому кошти для існування у нього відсутні, а також, будучи раніше судимим за корисливі злочини, знову обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину під час перебування на випробувальному терміні. На підставі викладеного прокурор вважає, що ОСОБА_3 схильний до вчинення злочинів.
У зв`язку з викладеним прокурор вважає, що забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки останнього можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобігти вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він вимушений був залишити місце свого проживання через особисті проблеми, а тому просив суд не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
24.05.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а з 03.06.2019 обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 перебуває в провадженні суду.
У судове засідання, призначене на 11.09.2019 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про поважність причини неприбуття не повідомив, при цьому про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, чим порушив свої обов`язки щодо явки за викликом до суду, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу про його привід.
03.10.2019 обвинувачений ОСОБА_3 до суду не з`явився, а ухвала суду про його привід не виконана, оскільки ОСОБА_3 за місцем проживання не перебуває, його місцезнаходження не встановлено і не відомо навіть його рідним, які пояснили, що обвинувачений за місцем мешкання вже не проживає.
03.10.2019 за клопотанням прокурора ОСОБА_4 оголошено розшук ОСОБА_3 з наданням дозволу Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судове провадження зупинено.
У відповідності до протоколу затримання від 27.11.2019 обвинуваченого ОСОБА_3 затримано 27.11.2019 о 20:15 годині на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.10.2019.
28.11.2019 судове провадження відновлено у зв`язку із розшуком обвинуваченого.
Так, вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 5) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що такі доводи є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, ОСОБА_3 є раніше судимою особою, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд вважає, що на цей час існують ризики, передбачені п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений, перебуваючи на свободі, переховувався від суду, в результаті чого ОСОБА_3 було оголошено в розшук.
На цей час існує ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого злочину, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нового умисного тяжкого злочину під час іспитового строку за попереднім вироком та не має офіційно-підтверджених джерел доходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують його особу, а саме: відсутність роботи; те, що він неодружений та не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням викладеного суд вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 196, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000164 від 31.01.2019 у відношенні ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати обвинуваченомуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.01.2020 включно.
Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1