"09" жовтня 2019 р. Справа № 366/687/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000490 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Іванків Іванківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не працюючого, з повною середньою освітою, перебуває на обліку у психіатра,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2019 року зазначене кримінальне провадження направлено на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

05 квітня 2019 року до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000490.

Судом встановлено, що 22.12.2018 року близько 17 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись по вул.Івана Проскури, неподалік будинку культури, помітивши громадянку ОСОБА_4 , вирішив відкрито заволодіти цінним майном останньої. В подальшому, того ж дня, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час знаходилась поблизу громадської вбиральні, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, дочекався доки потерпіла дістане з кишені мобільний телефон марки «MEIZU», модель «M3 NOTE» вартістю 2500 гривень, вихопив вказаний мобільний телефон з її рук і таким чином відкрито заволодів останнім, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_8 з викраденим телефоном залишив місце події та розпорядився останнім на власний розсуд, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2500 гривень.

Крім того, 08.01.2019 року, близько 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 знаходився на центральній площі в смт.Іванків Іванківського району Київської області та маючи при собі заздалегідь придбаний предмет зовні схожий на пістолет і медичну маску, вирішив вчинити напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала такого нападу. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу направленого на вчинення нападу, ОСОБА_8 підійшов до громадської вбиральні, що знаходиться поблизу будинку культури Іванківської РДА по вул.Івана Проскури, 2 в смт.Іванків Іванківського району Київської області та чекав доки до вбиральні підійде особа жіночої статі. Після цього, того ж дня близько 17 годині 40 хвилин ОСОБА_8 знаходячись поблизу громадської вбиральні та помітивши, що із приміщення будинку культури вийшла ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу, а саме із використанням предмету зовні схожого на пістолет, вирішив здійснити напад на останню. В подальшому, ОСОБА_8 , одягнувши на обличчя одноразову медичну маску, та діставши з кишені предмет зовні схожий на пістолет, підійшов до ОСОБА_5 та здійснив на неї напад шляхом висловлення погроз застосування насильства, небезпечного в момент заподіяння для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу, показала ОСОБА_8 вміст своїх кишень та відсутність при ній цінних речей та грошових коштів. Зрозумівши, що потерпіла при собі цінних речей та коштів не має, ОСОБА_8 з місця події зник.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В ході досудового слідства були проведені судово-психіатричні експертизи, згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 56 та № 93 від 23.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_8 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на стійке хронічне психічне захворювання легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності з емоційно-вольової нестійкістю. Він не міг в період інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом, який супроводжується в нього імпульсивністю та вираженими емоційно-вольовими порушеннями становить значну суспільну небезпеку і потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 заперечив причетність до суспільно-небезпечного діяння.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 у своїх показах вказала, що 08.01.2019 року, близько 17 годині 30 хвилин, вона знаходилася поблизу будинку культури Іванківської РДА по вул.Івана Проскури, 2 в смт.Іванків Іванківського району Київської області, до неї підійшов та напав ОСОБА_8 , він був в медичній масці та в руках тримав пістолет. Вона показала ОСОБА_8 вміст своїх кишень та відсутність при ній цінних речей та грошових коштів. Зрозумівши, що у неї при собі цінних речей та коштів не має, ОСОБА_8 з місця події зник.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 у своїх показах вказала, що 22.12.2018 року близько 17 годині 30 хвилин вона знаходилась по вул.Івана Проскури в смт.Іванків Іванківського району Київської області неподалік будинку культури. ОСОБА_8 підійшов до неї, напав та вихопив мобільний телефон з її рук.

Крім зазначених показів потерпілих, вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та ч.1 ст. 187 КК України підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місяця події від 23.11.2018 року та ілюстрованою фототаблицею за участю потерпілої ОСОБА_4 , згідно якого було встановлено місце скоєння суспільно-небезпечного діяння, а саме відкрита ділянка місцевості, що знаходиться поблизу Будинка культури в АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.01.2019 року та відеозапис до нього за участю потерпілої ОСОБА_4 , згідно якого потерпіла показала місце, де вона знаходилася та яким чином ОСОБА_9 вихопив мобільний телефон;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання (особи за голосом) від 09.01.2019 року та відеозапис, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала особу під №3 ОСОБА_8 ;

- висновком експертизи №13-1/58 від 17.01.2019 року, згідно якого встановлена ринкова вартість мобільного телефону марки «MEIZU», модель «M3 NOTE» станом на 22.12.2018 року становить 2500 гривень;

- протоколом огляду місця події від 09.01.2019 року та ілюстрованою фототаблицею за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого було встановлено місце скоєння суспільно-небезпечного діяння, а саме відкрита ділянка місцевості, що знаходиться поблизу Будинка культури в АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.01.2019 року та відеозапис до нього за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого потерпіла показала місце, де вона знаходилася та яким чином ОСОБА_8 вчинив на неї напад із використанням предмету зовні схожого на пістолет;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання (за голосом) від 09.01.2019 року та відеозапис, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2019 року та відеозапис до нього за участю ОСОБА_8 та захисника, згідно якого ОСОБА_8 розповів, що він 08.01.2019 року знаходився біля громадської вбиральні та побачив біля входу дівчину, з собою з дому взяв медичну маску та пистолет;

- висновками судово-психіатричних експертиз № 56 та № 93 від 23.01.2019 року згідно яких видно, що ОСОБА_8 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на стійке хронічне психічне захворювання легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності з емоційно-вольової нестійкістю. Він не міг в період інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом, який супроводжується в нього імпульсивністю та вираженими емоційно-вольовими порушеннями становить значну суспільну небезпеку і потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

Так, судом на підставі досліджених доказів, встановлено, що суспільно-небезпечне діяння напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та відкрите викрадення чужого майна (грабіж) мало місце за обставин зазначених у клопотанні. Вказане діяння вчинено саме ОСОБА_8 та вищенаведене знайшло своє підтвердження в досліджених судом доказів, які взаємно узгоджуються один з одним та взаємно доповнюють одне одного.

Крім того, згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 56 та № 93 від 23.01.2019 року видно, що ОСОБА_8 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на стійке хронічне психічне захворювання легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності з емоційно-вольової нестійкістю. Він не міг в період інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за своїм психічним станом, який супроводжується в нього імпульсивністю та вираженими емоційно-вольовими порушеннями становить значну суспільну небезпеку і потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно ч.1, ч.2 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка включає застосування покарання; 5) чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння мали місце, вина ОСОБА_8 у вчиненні суспільно небезпечного діяння знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і кваліфікація його дій є правильною за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В той же час, зважаючи на те, що ОСОБА_8 скоїв суспільно небезпечне діяння, перебуваючи у стані неосудності й на даний час він також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, ОСОБА_8 з підстав визначеними положеннями ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння.

Виходячи із роз`яснень даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

ОСОБА_8 скоїв середньої тяжкості та тяжке суспільно небезпечне діяння, перебуваючи в стані неосудності, тому суд, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої для себе та інших осіб, з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно небезпечних діянь, вважає, що ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Посилання захисника, що до ОСОБА_8 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом не заслуговують уваги, оскільки висновками судово-психіатричних експертиз №56 від 23.01.2019 року та №93 від 13.02.2019 року чітко зазначено у п. 23 експертиз обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи ОСОБА_8 , де чітко визначено необхідність застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із посиленим наглядом, оскільки зумовлене імпульсивністю та вираженими емоційно-вольовими порушеннями, що може становить значну суспільну небезпеку.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.186 КК України та ч. 1 ст. 187 КК України у стані неосудності, та психічний стан його здоров`я на даний час позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19, 93, 94 КК України, ч.2 ст.292, 503, 506, 508, 512, 513, 515 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000490 відносно ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186, ч.1 ст.187 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу залишити до набрання ухвали законної сили.

Речові докази: копію накладної на мобільний телефон марки «MEIZU», модель «M3 NOTE» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11 жовтня 2019 року о 12 годині 40 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1