Справа № 212/485/19
У Х В А Л А

12 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 17.07.2018 року та № 0000052 від 05.01.2019 року, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 17.07.2018 року та № 0000052 від 05.01.2019 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які з часу продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час, посилаючись на відсутність ризиків, що зазначає прокурор. Крім цього захисником обвинуваченого було долучено довідку ЖЕО №35, що видана ОСОБА_3 про те, що його буде працевлаштовано в зазначену організацію на посаду слюсаря сантехніка.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року в даному кримінальному провадженні, обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 листопада 2019 року включно.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою на даний час в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні. В обґрунтування таких ризиків є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема на строк до 5 років, тобто у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, інкримінований йому злочини вчинив в період випробувального терміну, тому застосування інших, менш суворих запобіжних заходів, на думку суду, не забезпечить запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує ризик впливу на свідків, які на даний час не допитані в судовому засіданні.

Щодо долученої до матеріалів справи довідки ЖЕО № 35 про можливе працевлаштування обвинуваченого в зазначеній організації слід зазначити, що сам факт працевлаштування обвинуваченого не є гарантією належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не виключає наявність встановлені судом ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінюючи в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою спливає 16 листопада 2019 року, а наступне судове засідання призначено на 04 грудня 2019 року, вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 січня 2020 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 10 січня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.
Скерувати копію ухвали для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1