УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 236/1283/16-к

провадження № 51-5052ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копії судових рішень, Слов`янський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 20 вересня 2019 року кримінальне провадження № 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК) та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК направив до Вищого антикорупційного суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого суду обвинувачена звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 04 жовтня 2019 року, виходячи з приписів ст. 392 та керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на вказану ухвалу місцевого суду.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись, на її думку, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з долученої копії ухвали апеляційного суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою кримінальне провадження № 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направлено для розгляду до Вищого антикорупційного суду, тобто на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 .

Також посилання обвинуваченої на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17, колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими, оскільки у цьому правовому висновку йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, що не передбачені КПК, тоді як у цій справі рішення прийнято місцевим судом у межах вирішення процесуального питання про передачу кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду згідно з п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3