Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
слідчого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000492 за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 29 листопада 2019 року включно без визначення застави.

В поданій апеляційній скарзі захисники вважають, що ухвала слідчого судді була постановлена без належного дослідження та правильної оцінки обставин з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, а тому підлягає скасуванню. Просять ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисників, які апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, прокурорів та потерпілого, які апеляційну скаргу заперечили та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно з ч. 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.
Що стосується доводів захисників про те, що підозра є необґрунтованою оскільки ґрунтується на непослідовних і суперечливих показаннях потерпілого та інших недопустимих доказах, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки під час розгляду даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції було допитано потерпілого ОСОБА_12 , який чітко вказав на ОСОБА_8 , як на особу яка вчинила розбійний напад.
Крім того у розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Враховуючи зазначене фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слідчий суддя цілком обґрунтовано та на законних підставах прийшов до висновку про його задоволення, оскільки ОСОБА_8 30 вересня 2019 року оголошено підозру у вчиненні зазначеного злочину, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи, санкція статті передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому є обґрунтовані ризики того, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, зможе запобігти наявним ризикам.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги захисників.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: