Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/936/19
номер провадження 1-кс/695/866/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

представника адвоката ОСОБА_3

розглянувши клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю «Русь» про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

ТДВ «Русь» звернулося до суду з клопотанням про скасування арешту майна земельних ділянок, накладеного ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2019 року по справі № 695/936/19.

Клопотання обґрунтовано наступним.
27.03.2019 року слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було постановлено ухвалу по справі № 695/936/19, якою було накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:010:0501; :04:008:0504; :07:005:0510; :04:008:0505; :05:007:0502; :04:008:0507; :04:008:0508; :04:006:0503; :04:007:0502; :04:006:0502; :06:005:0506; :06:005:0503; :06:005:0504; :06:005:0508; :06:005:0505; :06:005:0507, що розташовані в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області
Кримінальне провадження зареєстровано 05.03.2019 року, з того часу ні державний акт ні дії Державного реєстратора про реєстрацію права власності та права користування не оскаржено.

Метою накладення арешту було запобігання відчудження, але згідно п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, в Україні діє мораторій на відчудження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тому арешт земельних ділянок є необгрунтованим.

ТДВ «Русь» всіляко сприяє встановленню встановленню всіх обставин у справі та не перешкоджає слідству. За таких обставин представник ТДВ Русь звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні представник ТДВ «Русь» просив задовольнити клопотання з підстав вказаних у клопотанні.

Слідчий для розгляду клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини.

Слідчим відділенням Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000025 від 05.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Постановою заступника начальника СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 22.03.2019 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:010:0501; :04:008:0504; :07:005:0510; :04:008:0505; :05:007:0502; :04:008:0507; :04:008:0508; :04:006:0503; :04:007:0502; :04:006:0502; :06:005:0506; :06:005:0503; :06:005:0504; :06:005:0508; :06:005:0505; :06:005:0507, що розташовані в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, визнано речовими доказами.
27.03.2019 року слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було постановлено ухвалу по справі № 695/936/19, якою було накладено арешт на земельні ділянки кадастрові номери :05:010:0501; :04:008:0504; :07:005:0510; :04:008:0505; :05:007:0502; :04:008:0507; :04:008:0508; :04:006:0503; :04:007:0502; :04:006:0502; :06:005:0506; :06:005:0503; :06:005:0504; :06:005:0508; :06:005:0505; :06:005:0507, що розташовані в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.
Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Про необхідність дотримання принципу законності при гарантуванні права власності на майно яке передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини, вказує і Європейський суд з прав людини в рішенні «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року:

«39. Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy) [GC], N 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

40. Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (див. рішення у справі "Ентрік проти Франції" (Hentrich v. France) від 22 вересня 1994 року, серія A, N 296-A, сс. 19-20, п. 42).»

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
В ч. 2 п.1 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України , 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 22 КПК України (Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості) кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
2. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. …6. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Такими чином, при постановленні ухвали слідчим суддею були враховані вимоги КПК України (земельні ділянки визнані речовими доказами), однак зважаючи на доводи представника ТДВ «Русь» (негативний вплив на ділову репутації ТДВ «Русь») та відсутність будь-яких пояснень чи заперечень зі сторони органу досудового розслідування та прокуратури щодо доцільності подальшого арешту із забороною відчудження та розпорядження, слідчий суддя вважає за необхідне частково скасувати ухвалу в частині розпорядження даним земельними ділянками.
Саме законність перереєстрації права власності на вказані земельні ділянки є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження, тими самим правомірність даних дій належить з`ясувати під час проведення досудового слідства.
Тому за наявності даних обставин, та задля досягнення справедливого балансу між інтересами держави (суспільства) та власника майна, слядчий суддя вважає за доцільне залишити арешт в частині заборони відчуджувати вказані земельні ділянки будь-яким фізичним чи юридичним особам.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 174, 309 КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю «Русь» про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт на земельні ділянки кадастрові номери :05:010:0501; :04:008:0504; :07:005:0510; :04:008:0505; :05:007:0502; :04:008:0507; :04:008:0508; :04:006:0503; :04:007:0502; :04:006:0502; :06:005:0506; :06:005:0503; :06:005:0504; :06:005:0508; :06:005:0505; :06:005:0507, що розташовані в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в частині заборони розпорядження вказаним майном (земельними ділянками).
Заборонити будь-яким юридичним або фізичним особам відчужувати земельні ділянки з кадастровими номерами :05:010:0501; :04:008:0504; :07:005:0510; :04:008:0505; :05:007:0502; :04:008:0507; :04:008:0508; :04:006:0503; :04:007:0502; :04:006:0502; :06:005:0506; :06:005:0503; :06:005:0504; :06:005:0508; :06:005:0505; :06:005:0507, що розташовані в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.
У решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1