Ухвала
Іменем України

16 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 676/2559/18
провадження № 51-3058ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2019 року щодо нього,

встановив:
вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2019 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 червня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки і покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України;

- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року ОСОБА_4 остаточно визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 січня 2018 року до 21 травня 2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а також покарання, що відбуте за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року, тобто з 22 травня 2018 року по 21 березня 2019 року включно, з розрахунку 1 день перебування під вартою відповідає 1 дню позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирішені питання про речові докази у провадженні.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2019 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2019 року залишено без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_4 , визнаний винуватим у тому, що він 17 грудня 2017 року близько 23 години 30 хвилин, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом зриву скоби навісного замка, проник в приміщення житлового будинку по АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав два побутових металевих газових балони червоного кольору, ємністю 50 літрів кожний, загальною вартістю 900 грн. та чавунну плиту розміром 75х45 см., вартістю 250 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 1150 грн.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому в строк відбування покарання, покарання, відбуте за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року, а саме період з 22 травня 2018 року по 21 березня 2019 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначене покарання в касаційній скарзі не оскаржуються.
Судом апеляційної інстанції належним чином перевірені доводи апеляційної скарги, які за своїм змістом є аналогічними доводам касаційної скарги засудженого, у тому числі щодо необхідності зарахування йому в строк відбування покарання за період з 22 травня 2018 року по 21 березня 2019 року, що відбуте за вироком Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи зазначені положення кримінального процесуального закону, Хмельницький апеляційний суд, встановив, що ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, яке переглядалось судом апеляційної інстанції, запобіжний захід не обирався, а останній був попередньо ув`язнений в межах іншого кримінального провадження, за результатами розгляду якого 13 квітня 2018 року ухвалено вирок Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області, і даним вироком, обвинуваченому ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що період з 22 травня 2018 року по 21 березня 2019 року, який засуджений ОСОБА_4 відбував призначене йому покарання за вироком Кам`янець-подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року, зараховано з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідає один день позбавлення волі.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, згідно з яким, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, апеляційний суд при винесенні рішення діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, та зробив правильний висновок про залишення апеляційної засудженого ОСОБА_4 без задоволення, а вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2019 року - без зміни.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою і відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з якими необхідно було б змінити чи скасувати оскаржене судове рішення, у провадженні не встановлено.
З огляду на наведене, обґрунтування касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: