УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про відвід процесуальному керівнику прокурору ОСОБА_7 , подану в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 від 25.06.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду із заявою про відвід групі процесуальних керівників у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 від 25.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В наступному адвокат ОСОБА_5 уточнив свою заяву, заявивши відвід лише прокурору ОСОБА_7 .

В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_5 посилається на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме зазначає, що прокурор ОСОБА_7 , будучи процесуальним керівником, вчиняє діяння, які викликають сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

Судові засідання, які призначались на 02.10.2019 року, 18.10.2019 року, 05.11.2019 року, відкладалось через неявку учасників та з інших об`єктивних причин.

В судове засідання 28.11.2019 року з`явився прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи процесуальних керівників по вищевказаному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 проти заяви заперечував, просив в задоволенні заяви відмовити, посилаючись на відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

Дослідивши заяву, матеріали, якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Слідчим суддею встановлено, що прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 є процесуальним керівником групи процесуальних керівників, якими здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000236 від 25.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заявник, в обґрунтування відводу, посилається на відсутність факту повідомлення ОСОБА_6 про підозру та відсутності підстав вважати, що останній переховується.

На думку заявника, прокурор ОСОБА_7 , будучи процесуальним керівником групи процесуальних прокурорів та обізнаним, що ОСОБА_6 є депутатом Запорізької обласної ради сьомого скликання та адвокатом, що вказує на його особливий статус, при вчиненні такої процесуальної дії як повідомлення про підозру, яка мала відбутися у відповідності до ст.31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Глави 37 КПК України, не забезпечив дотримання цих вимог, в наслідок чого повідомлення було формальним, без участі ОСОБА_6 , що вказує на незаконність вказаної процесуальної дії.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, самим повідомленням про підозру, в тексті якого та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки відсутні підписи ОСОБА_6 про ознайомлення з ними, що підтверджує той факт, що останньому таке повідомлення не здійснювалось.

Аналогічної думки дійшов Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у своїх ухвалах від 02.09.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також у відмові в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому Запорізьким апеляційним судом залишені без змін.

Ідентичного висновку дійшов і слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 25.10.2019 року під час повторного розгляду аналогічних клопотань прокурора ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 .

Таким чином, судом вже був встановлений факт, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, оскільки прокурор такого повідомлення фактично не здійснював.

В той же час прокурор ОСОБА_7 здійснюючи повноваження процесуального керівника проігнорував обставини встановлені судом та продовжив вчиняти незаконні дії стосовно ОСОБА_6 , що підтверджує його упереджене ставлення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Тобто, вирішуючи питання про відвід прокурора у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність у двох аспектах - як внутрішній стан особи, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії особи сприймаються стороннім спостерігачем.

Пунктом 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Крім того, заявник вказує на інші факти упередженого ставлення прокурора ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , що є додатковою підставою для відводу прокурора.

На підтвердження цих підстав, заявник наводить публікації, які містяться на офіційній сторінці прокуратури Запорізької області, в яких ОСОБА_6 називають «одіозним» депутатом Запорізької обласної ради, який «протягом тривалого часу умисно і систематично ухиляється від явки до слідчого та прокурора для проведення слідчих дій», що розцінюється заявником, як упереджене та необ`єктивне ставлення до ОСОБА_6 .
Всі вищенаведені підстави викликають у заявника обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, оцінивши доводи заявника, кожну окремо та у своїй сукупності вважає за необхідне заяву про відвід задовольнити.

Задовольняючи таку заяву, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, однією з підстав для відводу прокурора, є, зокрема, існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. В разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. У випадках, коли перелічені учасники провадження безпосередньо чи опосередковано зацікавлені у вирішенні справи, вони мають бути усунені від провадження шляхом самовідводу або відводу (ст. 77 КПК).

Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а, з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого

Здійснення об`єктивного розслідування прокурором є одним із основоположних міжнародних стандартів. Так, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.?п. 12, 13).

Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

До оціночної підстави необ`єктивності (упередженості) слідчого, прокурора закон відносить й інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості слідчого, прокурора.

Для уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо зацікавленості та неупередженості прокурора ОСОБА_7 , з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, слідчий суддя вважає за необхідне заяву про відвід прокурора ОСОБА_7 , подану в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 від 25.06.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в порядку п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України задовольнити.

Керуючись ст. 77 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Відвести прокурора ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 від 25.06.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в порядку ст. 309 КПК України не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29.11.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1