УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, раніше засудженого: 30.01.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі п. «а» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 звільнений від кримінальної відповідальності, 02.09.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 3 роки іспитового строку,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що в неї в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 05.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що 04 березня 2019 року близько 13:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на стадіоні школи № 33, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика, 20, помітив собаку породи карликовий баварський шпіц білого з жовтим окрасу, який знаходився в той час неподалік від свого господаря ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на жорстоке поводження з вищевказаною собакою ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 підійшов безпосередньо до зазначеної собаки, яка не вчиняла будь-яких агресивних дій відносно нього та усвідомлюючи, що господар даної собаки ОСОБА_4 знаходиться поряд та спостерігає за його діями умисно, безпричинно, публічно демонструючи зневагу до існуючих в суспільстві правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» наблизившись до собаки з метою знущання та мучення хребетної тварини, застосовуючи жорстокий метод наніс один удар ногою по тулубу останньої, що призвело до її смерті.

Згідно протоколу розтину тварини № 8/1196 від 06.03.2019 та листа-роз`яснення до нього №02-4.02-18/2667 від 17.05.2019, собака загинула по причині внутрішньої кровотечі, визваної розривом паренхіми та судин печінки, які могли виникнути внаслідок нанесення удару ногою в ділянку тулуба.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України - жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, активним способом.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 299 КК України в липні 2019 року:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, раніше засудженого: 30.01.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі п. «а» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 звільнений від кримінальної відповідальності, 02.09.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 3 роки іспитового строку, -

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 Кримінального кодексу України є сукупність доказів отриманих у ході досудового розслідування, зокрема:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 04.03.2019;

протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 28.03.2019;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.04.2019;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 08.05.2019;

протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 08.05.2019;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2019;

протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_6 від 10.05.2019.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 299 КК України, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів та максимальний строк покарання, передбачений у санкції статті 8 років позбавлення волі.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підозрюваний вагомих соціально стримуючих факторів таких як сім`я та постійне місце роботи немає, а тому може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді.

незаконно впливати на потерпілого та свідка (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів під час досудового слідства.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

може вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, на даний час ніде не працює та будь-якого джерела доходів не має, а тому останній може продовжувати вчиняти злочини і надалі.

Таким чином підставами для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та ризики визначені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального

правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , скоєний із застосуванням насильства, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати ОСОБА_3 розмір застави.

З урахуванням наведеного, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя