єдиний унікальний номер справи 546/484/19
номер провадження 1-кп/546/44/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке 16.05.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Яблоново Оржицького району Полтавської області, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, не військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2017, близько 14 години, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розбивши віконне скло, проник до будинку ОСОБА_6 , який розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав настил до пічки грубого опалення розміром 700х400 мм з двома конфорками, вартістю відповідно до висновку № 1805/4 від 18.05.2017 року 294,88 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого викрадене продав ОСОБА_7 , тим самим розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 294,88 грн.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Крім цього, 16.05.2017, близько 13-30 години, ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через вікно, яке ним було розбите раніше, знову проник до будинку ОСОБА_6 , який розташований в АДРЕСА_2 , звідки, від`єднавши від мережі опалення, намагався таємно викрасти радіатор системи опалення, виготовлений з семи чавунних секцій МС-140, вартістю відповідно до висновку № 1805/3 від 18.05.2017 року 628,66 грн., який належить ОСОБА_6 , однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі у зв`язку із тим, що був виявлений працівниками поліції у житловому будинку.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В ході судового розгляду обвинувачений свою провину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, визнав обставини їх вчинення, пояснивши, що не оспорює їх у суді, при цьому його позиція є добровільною. Суду пояснив, що 14.05.2017 проник до будинку по АДРЕСА_2 , звідки виніс настил, конфорки, які продав. Через день, 16.05.2017, проник до цього ж будинку, хотів винести батарею, але приїхали працівники поліції, тому батарею винести не вдалось. Про те, що перебував у розшуку, йому відомо не було. Щиро кається у вчиненому, став на шлях виправлення.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, у якій просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, зазначивши, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про обмеження права на оскарження судового рішення щодо цих обставин.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочини, передбачені ч. 3 ст.185 КК України, віднесені кримінальним законом до категорії тяжких;

- особу обвинуваченого, який не працює, пенсійного віку не досяг, не одружений, утриманців не має, у побуті характеризується негативно, не судимий згідно ст. 89 КК України, не перебуває на обліку у нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу легкої розумової відсталості, однак згідно акту судово-психіатричної експертизи від 15.04.2019 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння, ступінь наявного вродженого недоумства не позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин у справі, ступінь здійснення злочинного наміру щодо другого епізоду та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця,даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст. 70 КК України, та з врахуванням вимог ст. 68 КК України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не застосовано.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 частиною 3, статтею 15 частиною 3 статтею 185 частиною 3 КК України і призначити йому покарання

за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: лист плити пічного опалення розміром 0,7х0,4 м, чотири металеві юшки діаметром: 2 шт по 20 см, 1 шт 15 см, 1 шт 25 см, радіатор опалення на сім секцій, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити у його правомірному володінні; помповий ключ, який перебуває на зберіганні у камері схову речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, направити потерпілому, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1