Дата документу 29.05.2019 Справа № 335/3463/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/475/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/3463/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

власниці майна ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та накладено арешт на наступне майно: ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_1 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB»; мобільний телефон «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі; мобільний телефон «Nokia» у корпусі білого кольору; жорсткий диск «Sumsung» s/n SOIJJ10XB22466 40 GB; грошові кошти на загальну суму 139 350 гривень, що вилучені 03.05.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 в частині накладення арешту на грошові кошти та постановити нову ухвалу, якою відмовити в арешті грошових коштів в сумі 139 350 гривень, які є її власністю, і зобов`язати старшого слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 та прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 негайно повернути їй зазначені грошові кошти.

Апелянт посилається на те, що у порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України розгляд клопотання було здійснено без її, як власниці майна, належного повідомлення та за її відсутності.

Також апелянт вважає, що слідчий суддя у порушення вимог ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України не врахував мету накладення арешту, відсутність для цього правової підстави та наслідки арешту, а також невідповідність грошових коштів, на які накладено арешт, критеріям ст. 98 КПК України, оскільки: вони не є знаряддям жодного злочину, належать їй та одержані внаслідок легальної правомірної діяльності; житло, з якого було вилучено та у подальшому арештовано майно, використовується для проживання нею та членами її сім`ї, які не мають належних знань та навичок для вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, та яким, як і їй самій, не повідомлено про підозру у вчиненні жодного кримінального правопорушення; третім особам вказане житло в найм не здавалося, а з ОСОБА_10 вона особисто не знайома; накладений на грошові кошти арешт, суттєво впливає на ведення домашнього особистого сільського господарства та обмежує в наданні посиленого харчування її неповнолітнім дітям, які є постраждалими від Чорнобильської катастрофи, а також в отриманні щоденного підтримуючого медикаментозного лікування її сином, який страждає на важку форму аутизму.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Виходячи з вимог ч. 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час.

На переконання колегії суддів, цих вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею під час ухвалення рішення дотримано не було.

Так, слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року в межах цього провадження було задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , надано дозвіл на його проведення, а так само й на вилучення електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, планшетів, чорнових записів, фото-відео апаратів та інших предметів, на яких може зберігатися інформація, яка має доказове значення.

03 травня 2019 року, на підставі цієї ухвали слідчим проведено обшук, під час якого було вилучено: ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_1 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB»; мобільний телефон «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі; мобільний телефон «Nokia» у корпусі білого кольору; жорсткий диск «Sumsung» s/n SOIJJ10XB22466 40 GB, а також грошові кошти на загальну суму 139 350 гривень, які, у даному випадку, є тимчасово вилученим майном.

Разом із цим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна 06 травня 2019 року, тобто, з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майно, слідчий не навів жодних підстав, за яких це майно було тимчасово вилучено, враховуючи те, що слідчим суддею було надано дозвіл виключно на вилучення електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, планшетів, чорнових записів, фото-відео апаратів та інших предметів, на яких може зберігатися інформація, яка має доказове значення.

Окрім того, слідчим не доведено в клопотанні, у зв`язку з чим це майно слід вважати таким, що є знаряддям вчинення злочину, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально-протиправних дій, набуте кримінально-протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення злочину, тобто, не доведено, що грошові кошти відповідають, критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Погоджуючись з доводами клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя, процитувавши в ухвалі положення кримінального процесуального закону, які регулюють визначення поняття, порядок і підстави такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не обґрунтував свою позицію щодо доцільності задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти на загальну суму 139 350 гривень, що були вилучені 03.05.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, наклавши арешт на грошові кошти, слідчий суддя у порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України не врахував його наслідки для ОСОБА_7 , на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, які є постраждалими від Чорнобильської катастрофи, та потребують посиленого харчування та медикаментозного лікування.

Крім того, як вважає колегія суддів, слідчим суддею було порушено й вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, лише яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Проте, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону, оскільки здійснив розгляд клопотання слідчого про арешт майна, у тому числі грошових коштів, які були тимчасово вилучені, за відсутності ОСОБА_7 , не повідомивши при цьому останню про дату, час та місце розгляду даного клопотання.

З урахуванням викладених обставин, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді, якою повністю задоволено клопотання слідчого про арешт майна, підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме: ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_1 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB»; мобільний телефон «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі; мобільний телефон «Nokia» у корпусі білого кольору; жорсткий диск «Sumsung» s/n SOIJJ10XB22466 40 GB.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року про накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі, що вилучено 03 травня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що було вилучено 03 травня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук «MacBook» у корпусі сірого кольору в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Nokia w6303CI» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Sumsung» у корпусі сірого кольору s/n НОМЕР_1 з картою пам`яті «Toshiba 4 GB»; мобільний телефон «Nokia 6700 С-1» у металевому корпусі; мобільний телефон «Nokia» у корпусі білого кольору; жорсткий диск «Sumsung» s/n SOIJJ10XB22466 40 GB.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: