Номер провадження: 11-сс/813/1683/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року, якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого суддізадоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2019 р. включно, в межах строку досудового розслідування.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 злочину та обставин його вчинення, суворість покарання, яка може йому загрожувати, дані про його особу, а також наслідки вчиненого злочину у вигляді смерті людини, з огляду на ту обставину, що після ДТП, підозрюваний місце пригода залишив, та дійшов до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 вчинив можливе кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що останній керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що свідчить про його безвідповідальну поведінку та легковажне ставлення останнім до вимог ПДР, що ставить під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, слідчий суддя дійшов до переконання про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважав, що більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникнути ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, слідчий суддя вважав за неможливе визначити ОСОБА_8 заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з таких підстав: слідчий суддя в ухвалі зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину підтверджується протоколом огляду місця події, двома протоколами допиту свідків та іншими матеріалами клопотання в сукупності, але яку доказову базу несли інші матеріали в судовому засіданні не було встановлено та в ухвалі не зазначено; слідчим суддею не враховано те, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою позбавить підозрюваного належного медичного обстеження, а також можливості відшкодовувати шкоди потерпілій стороні; рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду з огляду на те, що жоден із заявлених ризиків не доведений органом досудового розслідування.
Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_9 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, потерпіла ОСОБА_7 просила суд обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаного з триманням під вартою, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти вимог захисника та просила відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що 23.09.2019 р. ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у тому, що він 22.09.2019 р. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-2106» р/н НОМЕР_1 , у денний час доби та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Вернидуба в селищі Усатове Біляївського району Одеської області та наближаючись до розташованого праворуч будинку №62 по вул. Вернидуба, допустив наїзд правою передньою частиною керованого «ВАЗ-2106» р/н НОМЕР_1 на задню ліву частину напівпричепом «PEISCHL 3 ESPOS» р/н НОМЕР_2 , після наїзду ОСОБА_8 з місця пригоди зник та зупинився біля будинку №8 по пров. Матросова в с. Усатове. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання, а саме: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.09.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2019 року та інші матеріали клопотання в сукупності. Щодо інших матеріалів, то відповідно до наданого до апеляційного суду провадження такими матеріалами є схема, долучена до протоколу огляду, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , протокол огляду трупа ОСОБА_11 , протокол затримання підозрюваного від 22.09.2019 р., що також дають підстави для обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри та в своїй сукупності підтверджують законність вчинених з ним процесуальних дій.

Тому доводи захисника з даного приводу не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані під час апеляційного розгляду скарги та знайшли своє підтвердження в ухвалі слідчого судді.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний не має постійного місця роботи, допустив керування транспортним засобом без належних на т документів, окрім того, знаючи вказані обставини, сів за кермо транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, чим знехтував як Правилами дорожнього руху, управляючи об`єктом підвищеної небезпеки, так і Конституційними правами людини, взявши на себе відповідальність щодо транспортування без належних документів та у стані сп`яніння іншої особи, чим піддав її життя реальній небезпеці, внаслідок якої вона загинула.

Окрім того, колегія суддів погоджується зі слідчим суддею в тому, що ОСОБА_8 після скоєння ДТП зник з місця події, що жодним чином, не зважаючи на його покази, не може свідчити про те, що останній намагається співпрацювати з органами досудового розслідування, а також розкаюється у скоєному, а така позиція підозрюваного розцінюється колегією суддів, як намаганням пом`якшити свою відповідальність, зважаючи на поведінку після скоєння ДТП.

Більш того, тяжкість покарання, яка може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним, дає додаткові підстави апеляційному суду вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду підозрюваним ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності, а зазначені вище обставини можуть свідчити про наявність незаконного впливу на свідків та потерпілу, а також вчинення іншого, можливо аналогічного злочину.
Тому доводи захисника із зазначених обставин також спростовані апеляційним судом.

Щодо доводів захисника з приводу недостатнього надання підозрюваному ОСОБА_8 медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору, то зазначені факти жодним чином не підтверджені а ні матеріалами провадження, а ні апеляційною скаргою захисника, в якій відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_8 потребує надання медичної допомоги або за станом здоров`я, або від отриманих внаслідок ДТП травм.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, однак захисником не надано доказів того, що ОСОБА_8 звертався за медичною допомогою, та йому було відмовлено у наданні такої.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що захисником факти ненадання підозрюваному ОСОБА_8 невідкладної медичної допомоги, або такої яка не може бути надана в умовах слідчого ізолятору, або відповідного закладу МОЗ України, до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави строком до 20.11.2019 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4