Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/405/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2019, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 години 23 хвилин 01.10.2019 до 10 години 23 хвилин 29.11.2019 та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 96 050 грн.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням, яке погоджено із прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2019 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год 23 хв 01.10.2019 по 10 год 23 хв 29.11.2019, та визначено розмір застави, який складає 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 050 грн.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Водночас, слідчий суддя також врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів, на його думку, не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі на вказане рішення слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що стосовно ОСОБА_7 цілком можливим було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Так, на переконання захисника, визначений слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Також, захисник адвокат зауважує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваний визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, готовий надавати показання та співпрацювати зі слідством. Окрім цього, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації, де проживає з матір`ю-інвалідом, яка потребує його допомоги та надала добровільну згоду на перебування підозрюваного під домашнім арештом за місцем його проживання, оскільки власником квартири являється вона.

З огляду на викладене, а також те, що органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж утримання його під вартою, захисник уважає, що запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги останнього та просили застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу не може бути задоволено, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, що в свою чергу вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слід зазначити, що оскільки на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі впливати на свідків, знищити чи спотворити докази, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, поза увагою слідчого судді не залишились відомості про особу ОСОБА_7 , який офіційно не працює та не має жодних заробітків, не одружений, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Сам факт проживання підозрюваного із матір`ю, як про це вказує в апеляційній скарзі захисник, не спростовує наведених вище висновків слідчого судді.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, слідчий суддя, на переконання судової колегії, обґрунтовано визначив розмір застави ОСОБА_7 , оскільки такий обов`язок закріплений у ч. 3 ст. 183 КПК України.

Водночас, колегія суддів не погоджується із висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_7 має не зняту та не погашену судимість, виходячи з такого.

Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2008 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 роки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2009 скасовано звільнення ОСОБА_7 з випробуванням та його направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання (5 років позбавлення волі). В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що звільнений він був з місць позбавлення волі 04.06.2013, умовно- достроково (невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 11 днів).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

З урахуванням того, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинено 15.08.2019, тобто після спливу шести років з дня відбуття останнім покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2008, тому є всі підстави уважати, що ОСОБА_7 є особою, яка не має судимості.

Однак, оскільки вказана помилка слідчого суддів не впливає жодним чином на правильність прийнятого рішення, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що оскільки ОСОБА_7 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, готовий співпрацювати зі слідством, має на утриманні матір інваліда, а тому є всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Так, сам факт визнання своєї вини та готовність співпраці зі слідством, жодним чином не зменшує наявність ризиків у даному кримінальному провадженні та не є підставою вважати, що такі ризики відпали. Згідно наданої суду апеляційної інстанції копії посвідчення, ОСОБА_11 , яка є матір`ю підозрюваного, має 3 групу інвалідності з дитинства, а відтак відсутні підстави вважати, що вона потребує сторонньої допомоги та перебуває на утриманні підозрюваного. Окрім цього, необхідно зауважити, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що має старшого брата, який також проживає у м. Кропивницькому. За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим вказане твердження захисника, щодо наявності на утриманні підозрюваного його матері.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2019 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2019, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 години 23 хвилин 01.10.2019 до 10 години 23 хвилин 29.11.2019 та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 96050 грн. - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4