Справа № 738/876/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/548/19
Категорія - ч.5 ст.191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, м. Мена, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого єгерем Менського відділення Мисливсько - рибальського підприємства Чернігівської обласної організації УТМР та за сумісництвом лісником Менського районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Менарайагролісництво», раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ст. 246 КК України (в першій редакції від 05.04.2001), ч.5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Чернігівської області, Менського району, смт. Макошино, українця, громадянина України, одруженого, з професійно технічною освітою, пенсіонера, зареєстрованого фізичною особою підприємцем, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 246 (в першій редакції від 05.04.2001), ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 388 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.04.2019 року

ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ст. 246 (в першій редакції від 05.04.2001), ч. 5 ст. 191 КК України за недоведеності в його діянні даних складів злочинів.

ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ст. 246 (в першій редакції від 05.04.2001), ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 388 КК України за недоведеності в його діянні даних складів злочинів.

Цивільний позов начальника відділу прокуратури Чернігівської області до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення 615 030 грн 70 коп. шкоди, завданої навколишній природнім середовищем - залишено без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 16 509 грн 40 коп., - віднесено на рахунок держави.

Арешт майна ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.05.2017 року - скасовано.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України (в першій редакції від 05.04.2001) (незаконна порубка дерев в лісі за попередньою змовою з ОСОБА_8 що спричинило істотну шкоду), ч. 5 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах); ОСОБА_8 обвинувачується у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України ( в першій редакції від 05.04.2001) (незаконна порубка дерев в лісі за попередньою змовою з ОСОБА_7 , що спричинило істотну шкоду), ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (пособництво ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах), ч. 1 ст. 388 КК України (розтрата майна, яке описано, що здійснено особою, якій це майно ввірено), вчинених за наступних обставин:

відповідно до рішення першої сесії сьомого скликання Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області від 12.11.2015 ОСОБА_7 був обраний депутатом вищевказаної ради.

Відповідно до рішення першої сесії шостого скликання Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області ОСОБА_8 був депутатом вищевказаної ради в період з 17.11.2010 по 12.11.2015.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно правових актів, що визначають порядок здійснення діяльності ради та її органів.

Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та згідно ст. 1 цього ж кодексу перебувають під охороною держави.

Менському районному дочірньому спеціалізованому агролісогосподарському підприємству «Менарайагролісництво» (далі ДП «Менарайагролісництво») згідно з державним актом 11-ЧН № 001061 передано на праві постійного користування землі лісового фонду площею 213, 3 га для ведення лісового господарства.

Відповідно до Положення про ДП «Менарайагролісництво» та ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості грунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

З метою виконання вказаних обов`язків у структурі ДП «Менарайагролісництво» визначено посади лісників, які виконують визначені функції.

Відповідно до наказу лісничого ДП «Менарайагролісництво» № 4 від 10 лютого 2009 року серед інших лісником вказаного підприємства призначено ОСОБА_7 та за ним закріплено лісові обходи № № 7, 11 та 12. В обхід № 11 входить квартал № 53, що розташований біля с. Червоні Луки (нині Луки, відповідно до постанови Верховної Ради України № 984 V111 від 04.02.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів») Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області.

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою наказом лісничого ДП «Менарайагролісництво» № 26 від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 був зобов`язаний охороняти ліси і ввірене майно в закріпленому обході з вживанням заходів щодо запобігання і припинення незаконних порубок, різних розкрадань і інших порушень користування лісом і лісовими землями; здійснювати контроль за станом використання, відтворення, охороною і захистом лісу в районі знаходження обходу; складати протоколи та акти про виявлені порушення лісового законодавства, встановленого порядку ведення лісового господарства та лісокористування з обов`язковою подальшою передачею зазначених актів майстрові лісу або адміністрації підприємства.

Таким чином, відповідно до посадових обов`язків ОСОБА_7 наділено функціями щодо управління та розпорядження комунальним майном, що полягало в здійсненні в установленому порядку його зберігання, переробки, реалізації та контролю за цими операціями, а також організацією робочих місць, приймання і відпуск лісопродукції.

Виконуючи вказані адміністративно - господарські та організаційно розпорядчі обов`язки, ОСОБА_7 відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

З метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, депутат Макошинської селищної ради ОСОБА_7 , являючись лісником ДП «Менарайагролісництво», здійснив незаконну порубку дерев на території увіреного йому лісу в обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 за попередньою змовою та за пособництва з депутатом Макошинської селищної ради ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, 02.11.2015 між ДП «Менарайагролісництво» та фізичною особою підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_8 укладено договір № 62 щодо виконання робіт по заготівлі деревини у відповідності до лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 247302, виданого вказаним підприємством на проведення в розташованому біля с. Луки Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 вибіркової санітарно оздоровчої рубки на площі 3, 1 га.

У точно невстановлений слідством час, протягом листопада грудня 2015 року, у ході здійснення вибіркової санітарно оздоровчої рубки в обході № 11 кварталу № 53 виділі № 1 ОСОБА_8 , являючись пособником ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою між собою, здійснили незаконну рубку 71 ростучого дерева породи «дуб звичайний», що не передбачено лісорубним квитком серії 02 ЛКБ № 247302 та іншими дозвільними документами.

У подальшому ОСОБА_7 за пособництва ОСОБА_8 , доводячи злочинний намір до кінця, вивезли лісопродукцію з території вищевказаного лісового масиву, частину з яких на пилораму ФОП ОСОБА_8 , а частину на пилораму Менської виправної колонії № 91.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно - екологічної експертизи від 23.03.2017 № 1525/17-48 внаслідок незаконної вирубки 71 ростучого дерева породи «дуб звичайний» у обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво», розташованому біля с. Луки Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області, заподіяна шкода в розмірі 615 030 грн. 70 коп., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімуму доходів громадян, чим державі спричинено шкоду в особливо великих розмірах.

Також відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно - екологічної експертизи від 23.03.2017 № 1525/17 - 48 внаслідок незаконної вирубки 71 ростучого дерева породи «дуб звичайний» у обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво», розташованому біля с. Луки Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області настала істотна шкода для довкілля.

За фактом незаконної порубки лісу в обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво» Менським відділом поліції ГУНП в Чернігівській області (далі Менський ВП ГУНП в Чернігівській області) 26 грудня 2015 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000522 за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування 27 грудня 2015 року слідчим Менського ВП ГУНП в Чернігівській області проведено огляд пилорами, яка належить ФОП ОСОБА_8 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході огляду виявлено та вилучено згідно опису 92 колоди деревини породи «дуб звичайний», незаконно зрубаної в обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво». Вилучена деревина згідно з зберігальною розпискою передана на збереження (ввірена) ОСОБА_8 , відповідно до якої він попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату описаного майна.

При здійсненні подальшого досудового розслідування 18 лютого 2016 року слідчим Менського ВП ГУНП в Чернігівській області на підставі ухвали Менського районного суду від 17 лютого 2016 року проведено обшук пилорами, яка належить ФОП ОСОБА_8 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою повторного виявлення та вилучення колод деревини породи «дуб звичайний».

При проведенні обшуку пилорами виявлено ті самі 92 колоди породи «дуб звичайний», які 27 грудня 2015 року передані ОСОБА_8 на відповідальне зберігання. З виявлених 92 колод породи «дуб звичайний», 46 колод вилучено, а інші 46 повторно згідно з зберігальною розпискою передані на збереження (ввірені) ОСОБА_8 , відповідно до якої він попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату описаного майна.

ОСОБА_8 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності за незаконну порубку 71 ростучого дерева породи «дуб звичайний» у обході № 11 кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво», розташованому біля с. Луки Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області та співучасті у заволодінні чужим майном у точно невстановлений слідством час, після 18 лютого 2016 року, розтратив без відповідного на те дозволу описані та передані йому 46 колод породи «дуб звичайний».

Виправдовуючи обвинувачених, суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні докази, надані сторонами, перевіривши їх доводи, дійшов висновку про недоведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів. Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про недопустимість останніх, оскільки повноваження групи слідчих, яка проводила досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та збирала докази на підтвердження вини, не були оформлені в установленому процесуальним законом порядку, тобто останні не мали компетенції на проведення слідчих дій, внаслідок чого, докази, здобуті ними є недопустимим, виходячи із правила «плодів отруйного дерева», суть якого зводиться до того, що доказ, отриманий з використанням іншого недопустимого доказу є недопустимим.

Крім того, суд зазначив додатковими підставами визнання доказів недопустимими протоколу огляду від 27.12.2015 року пилорами ОСОБА_8 , оскільки у порушення ст. ст. 233, 234, 237 КК України, останній проводився без попереднього або подальшого дозволу слідчого судді; постанови слідчого СВ Менського ВП ОСОБА_13 від 26.12.2015 року про визнання 31 спилу пнів дерев породи дуб речовими доказами, постанови слідчого СВ Менського ВП ОСОБА_13 від 26.12.2015 про визнання 21 спилу пнів дерев породи дуб речовими доказами, оскільки на час їх складання ОСОБА_13 обіймав іншу посаду, а саме заступника начальника СВ Менського ВП і такі постанови, виходячи з дати їх складання, були оформлені за день до проведення огляду і виявлення речових доказів; протоколи обшуку від 21.09.2016, проведені слідчим прокуратури Чернігівської області ОСОБА_14 за місцями мешкання ОСОБА_8 та похідні від них розписки останнього від 16.11.2016, оскільки слідчий ОСОБА_14 не був указаний в ухвалах слідчого судді, як такий, якому наданий дозвіл на проведення обшуку. Так само протокол про проведення слідчого експерименту від 25.10.2016 року та постанова слідчого ОСОБА_15 про визнання речовим доказом диску з відеозаписом недопустимими доказами є ще й тому, що слідчий не роз`яснив процесуальних прав свідку.

Крім того, підставою недопустимості висновку експертів комісійної судової інженерно-екологічної експертизи від 23.03.2017 року стало не відкриття поданих додатково за клопотанням експертів матеріалів лісовпорядкування на 12 арк. та DVD- диск, які після проведення експертизи як додаток разом з висновком були скеровані стороні обвинувачення і не були долучені в судовому засіданні з посиланням на їх відсутність.

Окрім цього, судом зазначено, що висновок експертів ґрунтується на вихідних даних, що містяться у недопустимих доказах.

Крім того, на дослідження трасологічної експертизи були надані 23 зрізи із стовбурів, які були вилучені під час огляду пилорами ОСОБА_8 , на переважній більшості яких були відсутні бирки за підписом слідчих та понятих, які б дозволяли ідентифікувати вказані зрізи з пилорамою ОСОБА_8 , пилорамою МВК № 91 або з кварталом № 53 виділу № 1. За висновком експерта встановлено лише два збіги зрізів стовбурів та пнів з пилорами МВК № 91 та кварталу № 53 виділу № 1, та 5 збігів зрізів стовбурів та пнів з пилорами ОСОБА_8 та кварталу № 53 виділу № 1, тоді як у провину ставилася незаконна порубка 71 дерева породи дуб.

Крім того, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 на час інкримінованих йому злочинів не був суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки не виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки. Згідно з посадовою інструкцією на нього було покладено здійснення виробничих функцій і не було надано право приймати рішення, обов`язкові до виконання фізичними чи юридичними особами, він зобов`язаний був охороняти ввірене йому майно ліс і не уповноважений був управляти чи розпоряджатися цим майном. 03.09.2007 ним був підписаний договір про повну індивідуальну відповідальність, частиною п`ятою якого визначено, що дія договору розповсюджується на весь період роботи з ввіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства ДП «Менарайагролісництво». 09.02.2009 останній був звільнений з посади лісника за власним бажанням. З припиненням трудових відносин з підприємством, припинив свою дію і договір про повну індивідуальну відповідальність від 03.09.2007, тоді як після відновлення трудових відносин з підприємством, новий договір про повну індивідуальну відповідальність з ним не укладався, тому суд дійшов висновку, що вважати його матеріально відповідальною особою немає правових підстав.

Більше того, суд дійшов висновку про відсутність і предмету злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки ліс на корені, який перебуває у природному стані не може бути предметом злочину у даній конкретній справі.

Стосовно обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ст. 246 КК України, то суд, з огляду на неодноразову зміну редакції статті, зазначив, що розмір шкоди, визначений висновком експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи, який судом визнано недопустимим доказом, є значно менший, аніж визначений у примітці 1 до ст. 246 КК України (в останній редакції), тому дійшов висновку, що не можна вести мову про завдання діями обвинувачених істотної шкоди.

Так само суд дійшов висновку і про недоведеність вини ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 388 КК України, оскільки зберігальні розписки, якими йому передано на зберігання колоди дерев породи дуб визнані недопустимими доказами, оскільки вилучення вказаних колод дерев та його оформлення протоколами огляду місця події від 27.12.2015 та обшуку від 18.02.2016 відбувалося не уповноваженими особами органу досудового розслідування та в першому випадку додатково ще й без санкції слідчого судді. Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять протоколу опису вказаних колод, що є обов`язковою умовою притягнення винного до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 388 КК України. Сама зберігальна розписка від 27.12.2015 містить попередження про кримінальну відповідальність за утрату речових доказів, а не за їх розтрату, як вказано в обвинувальному акті. В розписці від 18.02.2016 взагалі не вказано за якою нормою КК України має нести відповідальність ОСОБА_8 і за розтрату якого конкретно майна.

Не погоджуючись з виправдувальним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить даний вирок скасувати.

Постановити ухвалу, якою кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ст. 246 КК України закрити у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою (декриміналізацію) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 388 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн та звільнити його від покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 вартість проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 3524 грн, долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що вирок місцевого суду вважає незаконним і необґрунтованим і з в`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає про безпідставне посилання суду на проведення досудового розслідування не уповноваженими слідчими та визнання з цих підстав усіх доказів недопустимим, звертає увагу, що КПК України не передбачена форма та зміст доручення про проведення досудового розслідування та вважає, що не відповідають дійсності доводи суду щодо не зазначення у ЄРДР слідчого у даному кримінальному провадженні у день внесення відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки з витягу про рух даного провадження вбачається, що призначення слідчих відбувалося одразу після реєстрації провадження в ЄРДР 26.12.2015 року, а 13.01.2016 року відбувається визначення нової групи слідчих та відповідно у графі «примітка» відображається група попередніх слідчих, призначених 26.12.2015 року.

Так само вважає безпідставним посилання суду на відсутність опису вилучених колод та вказує, що такий опис було здійснено у протоколі, де зазначена кожна колода під окремим номером із зазначенням діаметру та довжини, в тому числі колода № 47 та 48 та зазначено, що у зв`язку з технічною неможливістю подальшого проведення вилучення колод деревини породи дуб, обшук було припинено, вилучено 46 колод, окрім колоди № 47 та 48. І зазначає, що дані колоди і були передані під зберігальну розписку ОСОБА_8 .

Крім того, вказує на безпідставну відмову суду у повторному виклику свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , попри те, що останні не були належним чином повідомлені про необхідність явки, тоді як їх показання, на переконання прокурора, могли істотно вплинути на висновки суду, однак залишилися без оцінки суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора з підстав її необґрунтованості, представника потерпілого, який покладався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурором в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування виправдувального вироку в частині виправдання обвинувачених за ч. 2 ст. 246 КК України, провадження у цій частині вважає необхідним закрити у зв`язку з декриміналізацією, та частині виправдання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 388 КК України, визнати його винуватим та звільнити від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, прокурором не оспорюються вирок в частині виправдання обвинувачених за ч. 5 ст. 191 КК України стосовно ОСОБА_7 та ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України стосовно ОСОБА_8 , тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Як вбачається з обвинувального акту та з апеляційної скарги ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинив незаконну порубку дерев у лісі, що спричинило істотну шкоду, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ст.246 КК України. Крім того, ОСОБА_8 допустив розтрату майна , яке описано, що здійснено особою, яке це майно ввірено, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.388 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як в суді першої так і апеляційної інстанції вину у вчиненні інкримінованих їм правопорушень не визнали повністю, категорично заперечуючи вчинення незаконної порубки дерев.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що працює лісником ДП «Менарайагролісництво» за сумісництвом. Десь у листопаді-грудні 2015 року керівництво попросило його відпустити деревину ОСОБА_8 . Коли він прибув у квартал № 53 виділу № 1, то дерева породи дуб вже були спиляні, всі вони були із пошкодженнями. Син ОСОБА_8 з водієм та свідок ОСОБА_18 їх вантажили у два грузовики. Він перевірив, відповідність виду та обсягу деревини виписаному у ордері, близько 10 куб.м. Пізніше при обході даної території він виявив сліди незаконної порубки дерев, про що повідомив доповідною запискою лісничого ОСОБА_19 .

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що з ДП «Менарайагролісництво» у 2015 році він оформлював договори підряду на рубку деревини в кварталах № 31 та кварталі № 53 виділу № 1, на що отримував відповідні лісорубні квитки, на підставі яких і були укладені ці договори підряду. Підтвердив, що за зрубаною деревиною приїздив його син, таку у кількості 11.5 куб.м. привезли на пилораму, був підписаний акт виконаних робіт майстром, зауважень ніяких не було. Куди в подальшому деревина поділася з пилорами йому не відомо, з приводу зникнення її до правоохоронних органів він не звертався.

Такі показання обвинувачених органами досудового розслідування не спростовані

Стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів надано ряд письмових доказів, в тому числі:

- протокол огляду місця події від 25.12.2018, згідно якого слідчим Менського ВП ОСОБА_20 в присутності понятих на підставі заяви директора ДП «Підприємство Менської ВК № 91» від 25.12.2018 був проведений огляд території Макошинської ВК № 91, в ході якого були виявлені та вилучені п`ять фрагментів стовбурів дерев за зовнішніми ознаками породи дуб;

- протокол огляду місця події від 27.12.2015 з фототаблицею, згідно якого слідчим СВ Менського ВП ОСОБА_21 в присутності понятих був проведений огляд території пилорами, в ході якого були виявлені стовбури дерев дуба в кількості 92 штук, з яких вибірково були зроблені зрізи у кількості 12 штук;

- зберігальна розписка від 27.12.2015, згідно якої ОСОБА_8 зобов`язується зберігати частини стовбура дерева дуба в кількості 92 штук, які знаходяться на території його пилорами, про кримінальну відповідальність за утрату речових доказів попереджений;

- протокол огляду місця події від 27.12.2015 зі схемою та фототаблицею, згідно якого слідчим Менського ВП ОСОБА_22 в присутності понятих був проведений огляд кварталу № 53 виділу № 1, що є лісонасадженням під назвою «Отаманське», що розташоване неподалік с. Червоні Луки, Менського району на лівому березі річки Десна, в ході якого виявлені пеньки та стовбури дерев породи дуб в кількості 31 штуки, з яких проведені спили;

- протокол додаткового огляду місця події від 28.12.2015 зі схемою та фототаблицею, згідно якого начальником слідчого відділу ОСОБА_23 в присутності понятих був проведений огляд кварталу № 53 виділу № 1, в ході якого виявлені пеньки дерев породи дуб в кількості 21 штуки, з яких проведені спили;

- розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування 52 ростучих дерев породи дуб біля с. Червоні Луки Менського району Чернігівської області, складений держінспектором з ОНПС Чернігівської області від 14.08.2016, згідно якого розмір шкоди становить 225821, 00 грн., а з урахуванням індексації 444278, 68 грн.;

- протокол додаткового огляду місця події від 17.08.2016 зі схемою та фототаблицею, згідно якого заступником начальника СВ Менського ВП ОСОБА_13 в присутності понятих був проведений огляд кварталу № 53 виділу № 1, в ході якого виявлені пні дерев породи дуб в кількості 19 штук, з яких спили не проводилися;

- розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування 19 ростучих дерев породи дуб біля с. Червоні Луки Менського району Чернігівської області, складений держінспектором з ОНПС Чернігівської області від 17.08.2016, згідно якого розмір шкоди становить 86 791, 00 грн., а з урахуванням індексації 170 752, 02 грн.;

- лісорубний квиток від 02.11.2015 та його копія на вибіркову санітарну рубку подеревно в кварталі 53 виділу 1 площею 3.1 га, масою деревини 38 куб.м (дров`яної 33; разом ліквідної стовбурної 33; ліквіду із крони 2; хворосту і сучків 3) зі строком закінчення заготівлі та вивезення 31.12.2015;

- акт лісопатологічного обстеження насаджень на предмет проведення санітарної рубки вибіркової, затверджений лісничим ДП «Менарайагролісництво» від 27.07.2015, згідно якого прийнято рішення про санітарну рубку вибіркову в кварталі 53 виділу 1 площею 6 га;

- копія товарно - транспортної накладної від 01.12.2015 та специфікація -накладна до нього, згідно яких здійснювалося транспортування технічної сировини - дубу в кількості 10 куб.м на автомобілі «ГАЗ»;

- копія акту виконаних робіт від 30.11.2015, згідно якого ФОП ОСОБА_8 виконана заготівля деревини в кварталі 53 виділу 1 на площі 1, 3 га в кількості 11, 5 куб.м;

- протокол обшуку від 18.02.2016 з фототаблицею, згідно якого слідчим СВ Менського ВП ОСОБА_21 в присутності понятих на території пилорами ФОП ОСОБА_8 були виявлені колоди деревини породи дуб в кількості 48 колод, з яких 46 було вилучено;

- зберігальна розписка ОСОБА_8 від 18.02.2016, згідно якої останній зобов`язується зберігати 46 колодок породи дерева дуб та попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату;

- протокол огляду від 26.08.2016, згідно якого проведено огляд території пилорами ДП «Менарайагролісництво» за адресою: м. Мена, вул. Сидоренка, 111ж, в ході якого було виявлено 46 колод дерева породи дуб;

- висновок експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи № 1525/17-48 від 23.03.2017, згідно якого внаслідок вирубки 71 ростучого дерева породи дуб звичайний у кварталі № 53 виділі № 1 ДП «Менарайагролісництво» КП «Чернігівоблагроліс», розташованому біля с. Червоні Луки Лісківської сільської ради Менського району Чернігівської області заподіяна шкода в розмірі 615030, 70 грн. що є істотної шкодою для довкілля;

- висновок експерта № 2421 від 12.10.2016, згідно якого зрізи зі стовбурів найбільшими розмірами по осях 440 х 430 мм та 740х615 мм, які зроблені під час огляду пилорами Менської ВК № 91, до розділення складали єдине ціле, відповідно, зі зрізами з пнів найбільшими розмірами по осях 450х 255 мм та 920 х 640 мм, які зроблені під час оглядів кварталу 53 виділу 1 ДП «Менарайагролісництво»; зрізи із стовбурів найбільшими розмірами по осях 645х640 мм, 545х510 мм, 760х750 мм та 780х760 мм, які зроблені з комлевих частин колод, виявлених на пилорамі ОСОБА_8 до розділення складали єдине ціле, відповідно, зі зрізами з пнів найбільшими розмірами по осях 765х700 мм, 675х 570 мм, 1090 х 925 мм, 545 х 535 мм, 920х 855 мм, які зроблені під час оглядів кварталу 53 виділу 1 ДП «Менарайагролісництво», всі інші зрізи із стовбурів в кількості 19 штук, зроблених під час огляду пилорами Менської ВК № 91 та на пилорамі ОСОБА_8 не складали єдине ціле із зрізами пнів, зроблених під час оглядів кварталів 53 виділу 1 ДП «Менарайагролісництво».

Суд першої інстанції належним чином оцінив ці та інші письмові докази у кримінальному провадженні, а також показання свідків і дійшов обґрунтованого висновку, що дані докази не підтверджують вину обвинувачених у вчиненні незаконної порубки дерев. Як встановлено в ході судового засідання ОСОБА_8 було видано лісорубний квиток на вибіркову санітарну рубку в кварталі 53 виділу 1 площею 3.1 га і ОСОБА_7 була зроблена вимітка цих дерев і під час досудового розслідування встановлено лише збіг п`яти дерев породи дуб, які вилучені у ФОП ОСОБА_8 , в той час як згідно обвинувачення здійснено незаконну порубку 71 дерева. При цьому не встановлено досудовим слідством чи передбачено ці п`ять дерев до спилювання за лісорубним квитком.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо визнання недопустимими ряду доказів з підстав порушення положень п. 1 ч. 2 ст. 39, ст. 214 КПК України, якими визначено обов`язок керівника органу досудового розслідування доручити конкретному слідчому, оформивши це відповідним документом дорученням чи постановою, або групі слідчих, визначивши з їх числа старшого групи та оформивши це постановою про створення слідчої групи.

Адже, керівником органу досудового розслідування постанова про створення слідчої групи взагалі не виносилася, старший групи слідчих не визначався. А доручення заступника начальника Менського ВП начальника СВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_23 від 26.12.2015 (том 1, а.п. 140), проведення досудового розслідування слідчим СВ Менського відділу поліції не відповідає вимогам кримінального процесуального закону через відсутність у ньому прямої вказівки на прізвище, ім`я та по батькові конкретного слідчого (слідчих). Подальше внесення відомостей реєстратором ОСОБА_15 25.05.2017 року та оформлення процесуальних документів на проведення досудового розслідування службовими особами прокуратури, що відображено у витягу з кримінального провадження (том 1, а.п. 137-139) не узаконює проведення слідчих дій, які цьому передували, не уповноваженими слідчими.

Крім того, судом першої інстанції цілком обґрунтовано було встановлено і додаткові підстави для визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 27.12.2015 пилорами ОСОБА_8 , оскільки останній було проведено у порушення ст. ст. 233, 234, 237 КПК України, без попереднього або подальшого отримання дозволу слідчого судді.

Обґрунтовано було визнано недопустимими доказами і протоколи обшуків від 21.09.2016, проведених слідчим прокуратури Чернігівської області ОСОБА_14 за двома адресами мешкання ОСОБА_8 та похідні від них розписки останнього від 16.11.2016, оскільки слідчий ОСОБА_14 не був указаний в ухвалах слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.09.2016, як такий, якому надано дозвіл на проведення обшуків.

Стосовно висновків експерта за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи № 1525/17-48 від 23.03.2017 та висновку експерта № 2421 від 12.10.2016 за результатами проведення трасологічної експертизи, то останні також були визнані недопустимими доказами, оскільки для проведення першої, за клопотанням експертів стороною обвинувачення для дослідження надавалися додатково матеріали лісовпорядкування на 12 арк. та DVD-диск, які після проведення експертизи були скеровані стороні обвинувачення, однак, вказані матеріали не були відкриті стороні захисту і не були долучені стороною обвинувачення в судовому засіданні, а представник потерпілого в судовому засіданні показав, що такі матеріали містяться на 1 аркуші, що обґрунтовано поставило під сумнів матеріали, по яким було проведено експертизу. Крім того, висновок експертів ґрунтується на вихідних даних, що містяться в недопустимих доказах (протокол огляду місця події від 27.12.2015, складений слідчим ОСОБА_22 , протокол додаткового огляду місця події від 17.08.2016, складений заступником начальника СВ ОСОБА_13 ).

Таким чином, суд першої інстанції справедливо дійшов висновку про недоведеність вини обвинувачених у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 246 КК України (у першій редакції від 05.04.2001 року) незаконній порубці дерев у лісі за попередньою змовою між собою, що спричинило істотну шкоду (що останнім ставилося у вину органами досудового розслідування), з огляду на неодноразові зміни редакції примітки 1 до вказаної статті, яка визначає істотну шкоду і яка, враховуючи висновок інженерно-екологічної експертизи № 1525/17-48 від 23.02.2017 року, визначена у значно меншому розмірі аніж визначений останніми її змінами, тим більше, що даний висновок експерта визнано недопустимим доказом. А доводи обвинувачених щодо санкціонованої вирубки ними дерев у кварталі № 53 виділу № 1, на яку ОСОБА_8 мав дозвільні документи (лісорубний квиток від 02.11.2015, договір № 62 від 02.11.2015 на виконання робіт) і акт про виконання таких робіт в обсязі 11, 5 куб.м, який був підписаний майстром лісу 30.11.2015 без будьяких зауважень стороною обвинувачення спростовані не були.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 388 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов аргументованого висновку про відсутність в діях останнього складу зазначеного кримінального правопорушення, насамперед, виходячи із визнання недопустимими безпосередніх доказів вини, на які посилалася сторона обвинувачення, зокрема зберігальні розписки від 27.12.2015 та від 18.02.2016, якими передано на зберігання ОСОБА_8 колоди дерев породи дуб через їх вилучення та його процесуального оформлення не уповноваженими особами органу досудового розслідування, а в першому випадку ще й без санкції слідчого судді. Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять протоколу опису вказаних колод, що є обов`язковою умовою притягнення винного до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 388 КК України. А сама зберігальна розписка від 27.12.2015 містить попередження про кримінальну відповідальність за утрату речових доказів, а не за їх розтрату, як указано в обвинувальному акті. В розписці від 18.02.2016 взагалі не вказано за якою нормою КК України має нести відповідальність ОСОБА_8 і за розтрату якого конкретно майна.

Тому посилання прокурора на наявність опису переданого на зберігання майна саме по собі не спростує висновків суду про відсутність складу кримінального правопорушення з огляду на викладене вище. Інших же доводів на спростування висновків суду прокурором у апеляційній скарзі не наведено.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, на підставі досліджених з достатньою повнотою та належним чином оцінених доказів, що стосуються пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення, колегія суддів вважає висновок суду про виправдання останніх у зв`язку з недоведеністю в їх діях складу кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, законним та вмотивованим, а посилання прокурора на те, що суд, за наявності підстав для закриття провадження за ст. 246 КК України через декриміналізацію, не закрив провадження, не заслуговують на увагу, оскільки поруч із висновками про недоведеність в діяннях складу даного злочину, така підстава не має прерогативи і є нереабілітуючою, тобто такою, що вимагає встановлення винуватості. Враховуючи викладене, а також, те, що в апеляційній скарзі прокурор фактично не спростував жоден висновок суду першої інстанції та взагалі не навів доказів вини обвинувачених, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4