Дата документу 04.11.2019 Справа № 337/6227/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1835/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/6227/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Гродно Білорусія, українцю, громадянину України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60(шістдесят) діб. Строк тримання під вартою ухвалено відраховувати з 24 жовтня 2019 року до 22 грудня 2019 року включно.

Згідно зі змістом ухвали, В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
24.10.2019 року прокурор ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, обвинувачений ОСОБА_7 , за ухилення від явки до суду неодноразово піддавався примусовому приводу. Крім того , через переховування від працівників поліції та суду двічі був оголошений у розшук, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України,а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, знаючи, що він може бути засуджений до позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого злочину, може зникнути та переховуватись від суду, що саме і є очевидним фактом за час розгляду кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 24.10.2011 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.121, ч.1 ст.135, ст. 166, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (приєднано 20.06.2011 визначено 6 років позбавлення волі). Звільнений 15.12.2016 року по відбуттю строку покарання. ОСОБА_7 для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України. Тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 здатен і в подальшому вчиняти злочини, а тому існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вказаними вище обставинами та дає підстави вважати, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою неможливо запобігти зазначеним ризикам.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріли кримінального провадження, враховуючи вагомість наявного у справі ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачений може продовжити переховуватися від суду, про що свідчать його дії, які суд вважає направленими на ухилення від явки до суду. Разом з цим, судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 який зареєстрований у м. Києві, тимчасово мешкає у м. Запоріжжя, але відповідних доказів у суду не має, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, єдиним засобом для забезпечення життєдіяльності є здобуття собі матеріальних засобів для існування шляхом вчинення протиправних дій, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, є особою раніше неодноразово судимою, судимості, за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, що характеризує обвинуваченого, як особу схильну до вчинення правопорушень. ОСОБА_7 усвідомлює те, що він може потрапити до місць позбавлення волі, що в свою чергу вказує на те, що останній може продовжити переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, вчиняти інші протиправні діяння, зокрема здобувати собі, як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо, оскільки останній не зможе та не буде виконувати обов`язки покладені на особу при обранні інших запобіжних заходів, тому суд вважає, що в даному випадку такий запобіжний захід як тримання під вартою з ізоляцією від суспільства є найбільш ефективним запобіжним заходом та забезпечить неупередженість повноту та все сторонність процесу судового розгляду та прийняття судом об`єктивного рішення за наслідками його розгляду, клопотання прокурора законне, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 зазначає, що суд першої інстанції при обранні його підзахисному найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не врахував, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину, яка має малолітню дитину, відповідно він їх утримує, проживають разом у орендованій квартирі у м. Запоріжжі, окрім того, починаючи з 22.09.2019 він офіційно працевлаштований на комбінаті «Запоріжсталь» на посаді бригадира прокатного цеху. Щодо неявки обвинуваченого в судові засідання, останній пояснив, що не знав про судові засідання, не був про них повідомлений.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду від 24.10.2019 та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу суду скасувати і змінити запобіжний захід; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання у судовому засіданні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи по суті клопотання прокурора, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, суд першої інстанції обґрунтовано послався на необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень. Також судом враховано дані, які характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини даного кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Посилання захисника обвинуваченого на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу під час судового засідання, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук, та відповідно наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання запобіжного заходу про який зазначено у клопотанні прокурора та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу їм ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

Слід зауважити що захисником на підтвердження своїх доводів не надано жодного документального доказу, однак навіть якщо вважати їх дійсними (місце роботи, наявність цивільної дружини тощо) вказані доводи не тягнуть за собою підстав для скасування ухвали суду, адже вони не спростовують існування заявлених ризиків і не вказують на суттєве їх зменшення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4