Номер провадження: 11-сс/813/1687/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджану, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного за ч.2 ст.187 КК України у кримінальному провадженні №0003250внесеному до ЄРДР 30.10.2017року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 та застосовано до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.11.2019 року без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі, захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та безпідставною, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник також звертає увагу на те, що слідчим суддею не було приділено уваги доказам, які свідчать про те, що підозрюваний має посвідку про постійне місце проживання у м. Одесі та позитивні характеристики, які свідчать про відсутність підстав для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просив скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисника підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 10.03.2019 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (а.с. 132 - 136), санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування наявності в зазначеному кримінальному провадженні жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілих в зазначеному кримінальному провадженні є доведеними та обумовлені тим, що: ОСОБА_14 є громадянином іншої держави та постійного місця проживання на території України не має; обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відповідальність за який передбачена у виді основного покарання позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна; злочин, інкримінований підозрюваному відповідно до диспозиції даної статті є злочином, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; підозрюваному відомі особи свідків та потерпілих, а також їх анкетні дані.

Крім того, до клопотання слідчого додані матеріали, що вказують на ризик переховування від органу досудового розслідування або суду, а саме постанова слідчого від 18.01.20189 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 (а.с. 25-26), що на переконання апеляційного суду дає підстави вважати про обґрунтованість цього ризику.

Водночас, що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що відповідають дійсності, натомість наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 та обставини вчинення злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється.

Окрім того,відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Окрім того, апеляційний суд наголошує, що посилання захисника на відсутність обґрунтування в ухвалі слідчого судді щодо не призначення підозрюваному ОСОБА_13 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу є помилковими та не відповідають дійсності з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, враховуючи підозру у вчиненні ОСОБА_16 злочину, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, чим дотримався вищенаведених положень кримінального процесуального закону та використав надане йому законом право не визначати заставу в якості альтернативного запобіжного заходу в зазначеному провадженні.

Отже, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкі наслідки та тяжкість можливого призначеного покарання, а також наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, на переконання апеляційного суду, слідчим та прокурором було доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_13 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_15 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_18 , підозрюваного за ч.2 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 0003250внесеному до ЄРДР 30.10.2017року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4