Справа № 152/249/19
УХВАЛА
іменем України

17 липня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/249/19

Провадження №1-кс/152/271/19

Слідчий суддя Шаргородського

районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шаргородського відділу

Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ

Шаргородського ВП

Жмеринського ВП ГУНП

у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного

ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою,

встановив:

15.07.2019 року ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , погодженим з начальником Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000055 від 24.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.02.2019 року в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розпиваючи спиртні напої, приблизно о 23 годині вчинив сварку, зокрема, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_8 з іншої, під час якої ОСОБА_7 діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_5 стали одночасно наносити множинні удари кулаками рук в область голови і тулуба ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження. Після нанесених ударів ОСОБА_8 вийшов до іншої кімнати будинку.
В подальшому у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 узяв кухонний ніж, сів на ліжко та чекав на повернення ОСОБА_8 до кімнати. Коли ОСОБА_8 повернувся до кімнати, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 намагався нанести удар ножем в область грудної клітини, однак ОСОБА_8 схопив його за кисть руки та утримував руки. В цей час ОСОБА_5 почав утримувати ноги ОСОБА_8 , кинувши останнього на ліжко, і продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_5 , передав йому ножа, яким ОСОБА_5 наніс множинні удари по обох ногах ОСОБА_8 , після чого від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 перестав чинити опір і ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відпустили останнього, залишившись у кімнаті неподалік. Через декілька хвилин, коли ОСОБА_8 спробував піднятися із ліжка, щоб покинути кімнату, ОСОБА_7 взяв у ОСОБА_5 кухонний ніж і, утримуючи ОСОБА_8 рукою за шию, наніс йому один удар ножем у ліву половину грудної клітини в область серця, від чого ОСОБА_8 зігнувся вперед, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари ножем по лівій частині спини, спричинивши приблизно 6 ударів ножем, після чого лезо ножа зламалось і ОСОБА_7 залишив ОСОБА_8 на ліжку.
Через декілька хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 помітивши, що ОСОБА_8 живий, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невідворотного настання смерті ОСОБА_8 , підійшли до нього і ОСОБА_7 почав руками закривати потерпілому ОСОБА_8 рота, з метою спричинення удушення, але не зміг довести вказані дії до кінця, через стан алкогольного сп`яніння.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи доводити спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел щодо позбавлення життя ОСОБА_8 , узявши цеглину з підлоги кімнати, наніс три удари по голові ОСОБА_8 , та вважаючи, що довів свій намір до кінця, залишив ОСОБА_8 лежати на ліжку.
Незважаючи на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяли з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_8 та вчинили всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, останні не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_8 від нанесених йому тілесних ушкоджень не помер, а користуючись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спали, самостійно залишив будинок і в подальшому був доставлений до реанімаційного відділення Шаргородської ЦРЛ.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №17 від 16.04.2019 року, у потерпілого ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення лівої половини передньої поверхні грудної клітки, яке ускладнилося відкритим лівобічним пневмотораксом та після травматичною лівобічною пневмонією, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя під час заподіяння; колото-різані рани на нижній лівій кінцівці (9), на правій нижній кінцівці (3); забій м`яких тканин обличчя; підшкірні гематоми в ділянці верхніх та нижніх повік обох очей; непроникаючі колото-різані рани на задній поверхні лівої половини грудної клітки (5); закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікується за ч.2 ст.15, п. 12 ч.2 ст.115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

25.02.2019 року о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.02.2019 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.05.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 24.02.2019 року продовжено до 25.08.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.05.2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 22.07.2019 року.
12.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.
У зв`язку із неможливістю закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , черезнеобхідність проведення слідчих експериментів, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, виконання інших слідчих та процесуальних дій, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 25.08.2019 року.

В обґрунтування клопотання про продовження застосування саме такого виду запобіжного заходу зсилається на те, що ризики, які були наявні на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і надалі, зокрема ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, до того ж у період встановленого щодо нього адміністративного нагляду, ніде не працює, не має постійного місця проживання, джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що в подальшому він може вчинити інший злочин, переховуватися від органів досудового розслідування, а також перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, і є необхідність продовження строків запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 25.08.2019 року, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід не є ефективним та достатнім для запобігання встановленим ризикам.
При розгляді клопотання старший слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, у зв`язку із чим інший, більш м`який запобіжний захід не є ефективним та достатнім для запобігання встановленим ризикам.
Начальник Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, зсилаючись на те, що метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків прибуття до слідчого і суду та запобігання ухиленню від слідства, з метою запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, чинити тиск на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, та з метою виконання процесуальних дій. У зв`язку із цим вважає, що залишилися раніше встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування до 25.08.2019 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 при розгляді клопотання заперечували щодо його задоволення, вважають, що слід змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики, зазначені слідчим, на теперішній час втратили свою актуальність.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення старшого слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , думки прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 24.02.2019 року до ЄРДР внесено повідомлення про надходження повідомлення про те, що 24.02.2019 року до Шаргородської ЦРЛ поступив з колото-різаними ранами грудної клітини, спини і ніг ОСОБА_8 , житель с. Калитинка Шаргородського району, та в ході перевірки було встановлено, що 23.02.2019 року приблизно о 23 годині в будинку по вул. І. Франка в с. Слобода-Шаргородська ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 умисно нанесли ОСОБА_8 один удар кухонним ножем в груди у область серця та ще декілька ударів ножем у область лівої лопатки, а ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 декілька ударів ножем по ногах та три удари цеглиною по голові, спричинивши тілесні ушкодження, в результаті чого ОСОБА_8 госпіталізований до Шаргородської ЦРЛ, відомості про що внесені до ЄРДР, кваліфікація злочину ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України; повідомлені про підозру особи ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (а.п.4).
25.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України, а 12.07.2019 року про зміну раніше повідомленої підозри (а.п.19-20, 36-37).

ОСОБА_5 , допитаний в якості підозрюваного 25.02.2019 року, частково визнав себе винуватим у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.21-23).

Слідчому судді ОСОБА_5 повідомив, що визнає себе винуватим у вчиненні злочину, що зазначений у оголошеній йому підозрі 12.07.2019 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується також рапортом чергового Шаргородського ВП від 24.02.2019 року про те, що про надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_9 про те, що біля її домогосподарства лежить невідома особа з тілесними ушкодженнями (а.п.7); протоколом огляду місця події від 24.02.2019 року (а.п.8-11); протоколом огляду речей, виданих ОСОБА_7 від 24.02.2019 року (а.п.12); протоколом огляду речей одягу потерпілого ОСОБА_8 від 24.02.2019 року (а.п.13); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.02.2019 року (а.п.14-17); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.02.2019 року (а.п.18); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.02.2019 року (а.п.21-23); висновком експерта №17 за результатами проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000055 з приводу отримання 23.02.2019 року ОСОБА_8 тілесних ушкоджень на підставі ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_11 від 04.04.2019 року (а.п.33-35).
З копії ухвали слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_11 від 21.05.2019 року вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 25.08.2019 року (а.п.27-29).
ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою 26.02.2019 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 23.04.2019 року до 25.05.2019 року, а ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_11 від 24.05.2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 22.07.2019 року (а.п.30-32).
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Виходячи з практики ЄСПЛ, що висловлена у п.п.91-93 рішення у справі «Пірузян проти Вірменії» від 26.06.2012 року, особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, повинна бути завжди звільнена до завершення судового процесу, якщо тільки держава не зможе довести, що наявні «доречні та достатні» причини для обґрунтування продовження її тримання під вартою. Національні суди повинні дослідити всі факти, що свідчать за чи проти існування справжньої вимоги суспільного інтересу, який обгрунтовує, з належним урахуванням принципу презумпції невинуватості, відхід від правила поваги до індивідуальної свободи, та викласти їх у своїх рішеннях стосовно клопотань про звільнення. Подальше існування розумної підозри того, що затримана особа вчинила правопорушення, є умовою sine qua non для законності продовжуваного тримання під вартою, але після спливу певного часу вона більше є недостатньою. У таких випадках Суд повинен установити, чи наведені судовими органами інші підстави надалі обґрунтовують позбавлення свободи. Якщо такі підстави були «доречними» та «достатніми», Суд повинен також установити, чи продемонстрували компетентні національні органи «особливу ретельність» під час здійснення провадження.

В п.141 рішення ЄСПЛ у справі «Расул Джафаров проти Азербайджану» від 17.03.2016 року зазначено, що вимога процедурної справедливості відповідно до статті 5 параграфу 4 не передбачає єдиного і незмінного стандарту, який повинен застосовуватися незалежно від контексту, фактів і обставин справи. Хоча процедура, передбачена статтею 5 параграфу 4, не обов`язково вимагає присутності тих же гарантій, що стаття 6 для кримінального або цивільного судочинства, вона повинна носити судовий характер і надавати гарантії, що відповідають типу позбавлення волі в конкретній справі. Таким чином, розгляд має бути змагальним і завжди повинна забезпечуватися «рівність сторін». Крім того, хоча стаття 5 параграфу 4 Конвенції не передбачає зобов`язання розглядати кожен аргумент, наведений затриманим, суддя, який розглядає аргументи проти попереднього ув`язнення, повинен взяти до уваги конкретні факти, згадані затриманим, і може поставити під сумнів існування умов, необхідних для «законності» для цілей Конвенції, позбавлення волі.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.… Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зазначене також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішеннях в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року (п.80), та «Єлоєв проти України» від 6.02.2009 року (п.60), відповідно до якої … «згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко зазначені…».

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування (ч.2 ст.199 КПК України).
Слідчим суддею встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що досудове розслідування не завершено, не виконані вимоги ст.ст.290, 293 КПК України, зокрема, не відкрито матеріали кримінального провадження слідчим та прокурором іншій стороні, не складено та не затверджено обвинувальний акт та не надана його копія іншій стороні кримінального провадження, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зазначення вказаних обставин у клопотанні слідчим відповідає вимогам п.2 ст.199 КПК України.

Також, слідчий суддя встановив, що проаналізовано і зазначено вище, що не зменшилися ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 26.02.2019 року, що стали підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто є доречні та достатні підстави, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Так, слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця роботи, джерела доходів, власного житла, міцних соціальних зв`язків, а також, враховуючи, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється останній, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, то наявний ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З наведених вище обставин слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_12 , в тому числі у виді домашнього арешту, про що клопотали підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_6 .

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.196 КПК України).

Слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_12 в межах строку досудового розслідування, який, продовжено до 25.08.2019 року.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню і вважає за можливе продовжити цей строк в межах строків, заявлених слідчим у клопотанні до 25.08.2019 року включно.

Таким чином, клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углич Ярославської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 14.10.1997 року Печерським районним судом міста Київ за ч.2 ст.206 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; 21.05.1998 року Печерським районним судом міста Києва за ст.17, ч.3 ст.140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 01.08.2002 Голосіївським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 27.08.2009 Голосіївським районним судом міста Києва за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці; 12.05.2010 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 3 роки; 07.06.2010 Ракитнянським районним судом Київської області за ст.123 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі; 30.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, в межах строку досудового розслідування, тобто з 17.07.2019 року до 25.08.2019 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з моменту затримання з 07 години 50 хвилин 25.02.2019 року.

Строк дії цієї ухвали визначити до 25.08.2019 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст.284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1