КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

17 липня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку підготовки до апеляційного розгляду клопотання прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжено до вступу вироку у законну силу, але не довше ніж на 60 днів.

Цим же вироком скасований накладений арешт на майно ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.10.2018.

Також судом вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 травня 019 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, яким його засуджено до покарання у виді 12 років позбавлення волі, в частині призначеного покарання та постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо, також подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2019 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Після надходження вказаних апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції, прокурор Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні та продовженні тримання обвинуваченого під вартою продовжують обґрунтовано існувати.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргами на вирок суду першої інстанції повинен вирішити клопотання, подані учасниками судового провадження, в тому числі щодо продовження, зміни або скасування запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на строк шістдесят днів та просив його задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення цього клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та обговоривши доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суддя-доповідач вважає що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що підставами, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а й наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі забезпечення виконання рішення суду, яке оскаржується, у разі, якщо суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційних скарг, залишить його без змін або ухвалить новий вирок.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.

Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини, зазначені в законі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження за результатами його судового розгляду судом першої інстанції постановлено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство) та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Більш того, відповідно до вимог апеляційної скарги прокурора, в ній ставиться питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання та ухвалення нового вироку, у звязку з необхідністю застосування до обвинуваченого більш суворого покарання.
З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 374 КПК України про те, що у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, суддя-доповідач вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу строком на шістдесят днів, повинно бути задоволено лише частково, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції, в даному випадку вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2019 року, у разі подання апеляційних скарг, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, враховуючи посилання в оскаржуваному вироку на продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, але не довше ніж на 60 днів, суддя-доповідач вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 повинен бути продовжений до набрання вироком законної сили, як це прямо передбачено законом, а не на шістдесят днів, як про це просить у своєму клопотанні прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 376, 401 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2019 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років,законної сили, тобто до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/824/2322/2019

Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1