МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/812/806/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 331 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- продовжено строк тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить скасувати ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 20 жовтня 2019 року включно.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Вважає безпідставними та необґрунтованими доводи прокурора, які викладені у клопотанні.
Стверджує, що від слідства не переховувався.
Вказує, що офіційно працевлаштований не був, оскільки його матір є похилого віку та інвалідом, а тому потребує постійного догляду.
Зазначає, що мопеда він не викрадав, а купив, та має свідка, який йому дав в борг 2 000 (дві тисячі) грн.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289, частинами 1, 3 статті 185 КК України.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши надані судом першої інстанції копії матеріалів, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_6 даного запобіжного заходу, не зменшились.

Так, судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких корисних кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 (восьми) років, не має офіційного місця роботи, як не має й іншого стабільного джерела доходів, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями.

Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 про що просить апелянт.
Посилання апелянта, щодо інвалідності матері та перебування її на його утриманні, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: