Номер провадження: 11-сс/813/1743/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 к
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2019 року, якою в рамках кримінального провадження №0000932 від 17.06.2019 р. відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000932 від 17.06.2019 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2019 року в межах строків досудового розслідування.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків в зазначеному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, їх зухвалістю та суспільно-небезпечним характером, характеристикою особи підозрюваного, а також процесуальною можливістю останнього ознайомлюватись із матеріалами кримінального провадження, в яких містяться анкетні дані свідків та потерпілих.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення було доведено неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що слідчий суддя при постановленні ухвали залишив поза увагою, що відносно його підзахисного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід з огляду на те, що на теперішній час відпали ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній має постійне місце проживання та місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2014 р.н.; всі речові докази були вилучені, свідки та потерпілі надали свої пояснення.
Посилаючись на викладені обставини, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю та покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 11.10.2019 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України (а.с. 135-141), а санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 189 КК України, а саме в тому, що 17.06.2019 р. приблизно о 09 год., він, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, шляхом систематичного телефонування на мобільний телефон ОСОБА_14 , представляючись вигаданими іменами, із виказування погроз застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та її родини, вимагали в останньої грошові кошти в сумі 35 000 доларів США та 30.07.2019 р., розуміючи, що передана раніше потерпілою сума в розмірі 4 000 грн. не відповідає заявленим вимогам, в приміщенні кафе «Coffe Room» за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Бочарова, ТЦ «Атріум», ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стали вимагати від потерпілої передачі їм автомобілю або будинку, що знаходиться у її власності із погрозою застосування насильства над потерпілою та її близькими родичами.
Окрім того, 27.09.2019 р. о 17:50 год., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та чотирма невстановленими особами, які використовували маски з метою приховування рис обличчя, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, умисно, шляхом вільного доступу, проникли до торгівельної зали магазину «Soft-Club», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська 60, де один із невстановлених нападників утримував в руці предмет, схожий на пістолет та спрямовував його в бік потерпілих, погрожуючи його застосуванням, а інша невстановлена особа утримувала в руці розкладний ніж, який демонструвала потерпілим з метою їх залякування та здійснення психологічного тиску, після чого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та чотирма невстановленими особами спричинили: потерпілому ОСОБА_16 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 106 575 грн., заволодівши його мобільним телефоном, наручним годинником та ноутбуком; потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 59 500 грн., заволоділи його мобільним телефоном та наручним годинником; потерпілому ОСОБА_18 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 30 600 грн., заволодівши його наручним годинником, грошовими коштами та мобільним телефоном.
В подальшому, 27.09.2019 р. приблизно о 18:30 годині, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вимагання передачі чужого майна, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та чотирма невстановленими особами, примусово, по черзі, шляхом волочіння за верхній одяг по підлозі, перемістили потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до підсобного приміщення магазину «Soft-Club», де, шляхом застосування фізичної сили та морального тиску, виказуючи погрози застосування зброї та демонструючи її потерпілим, змусили потерпілих власноруч скласти розписки щодо боргових зобов`язань із обмеженим строком сплати фактично неіснуючого боргу, після чого невстановлені особи за вказівкою ОСОБА_8 прибули за адресами місця проживання потерпілих, де один з невстановлених осіб отримав, а фактично заволодів внаслідок вимагання, від близьких родичів потерпілих матеріальні цінності, грошові кошти, спричинивши таким чином матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 135 600 грн., потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 136 325 грн., потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 174 935 грн.
Питання щодо наявності обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189 КК України не є предметом апеляційного оскарження в даному випадку та підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_19 від 01.06.2019 р. та додаткового допиту від 20.06.2019 р. та 31.07.2019 р. (а.с. 15-17, 18-19 та 26-27 відповідно); протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 31.07.2019 р. (а.с. 20-22); протоколом допиту потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 27.09.2019 р. (а.с. 28-33, 46-53 та 66-72 відповідно); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2019 р. та доданими до них довідками (а.с. 42-45, 54-57, 77-80); протоколами допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 від 27.09.2019 р. (а.с. 85-88, 89-92 та 93-96 відповідно) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про існування на теперішній час підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 156), в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в зазначеному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені: наявністю обґрунтованої підозри останнього у вчиненні низки поєднаних із застосуванням та погрозою застосування фізичного та психічного насильства тяжких та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна; розміром завданої потерпілим особам майнової шкоди; характеристикою особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований; обізнаністю підозрюваного із особами потерпілих осіб та свідків, а також їх анкетними даними; кількістю та суспільною небезпечністю епізодів інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та їх кваліфікуючих ознак.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_18 (а.с. 33), особи, які вимагали в нього та його колег грошові кошти, погрожували їм фізичною розправою над ними, їх сім`ями та дітьми у разі звернення потерпілих до правоохоронних органів, що, на переконання апеляційного суду, є ще одним підтвердженням існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги та вважає такими, що відповідають даності твердження сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та місце реєстрації, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, проте зазначає, що хоча зазначені обставини й характеризують ОСОБА_8 із позитивної сторони, проте не зменшують існування встановлених та зазначених вище ризиків й не можуть бути підставою для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного впродовж всього досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя, з огляду на наявність в зазначеному провадженні обґрунтованості підозри, певних доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставини вчинення інкримінованих злочинів та характеристику особи підозрюваного ОСОБА_8 , дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно останнього необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2019 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 01.11.2019 року о 09 годині 30 хвилин в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4