Справа №487/8066/19
Провадження №1-кс/487/8580/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №000639 від 21.08.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 375, ч.3 ст.365-2 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:
30.10.2019 року слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташоване у м.Миколаєві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив надати слідчому Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , іншим слідчим, що входять до складу слідчої групи, прокурорам групи прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_10 , а також за дорученням слідчого оперативним працівникам, тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до оригіналів документів що містяться у цивільній справі № 522/2881/17 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про визнання права власності, яка перебуває у володінні та зберігається в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучити оригінали документів цивільної справи та їх належним чином завірені копії.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що інформація, що мітиться в документах, має істотне значення для кримінального провадження і її подальше опрацювання може призвести до отримання нових доказів, які у своїй сукупності забезпечать ефективність досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатом розгляду звернення ОСОБА_13 за фактом постановлення суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 27.03.2017 завідомо неправосудного рішення у цивільній справі, внаслідок чого ОСОБА_12 протиправно позбавлено права власності на нерухоме майно та заподіяно значних матеріальних збитків, а також за фактом зловживання повноваженнями особою, що надає публічні послуги (державним реєстратором), а саме за фактом вчинення реєстраційних дій за наявності судової заборони щодо їх вчинення, внаслідок чого ОСОБА_12 протиправно позбавлено права власності на нерухоме майно та спричинено тяжкі наслідки.

Проведеним на теперішній час досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, у 2013 році придбали земельну ділянку та будинок у АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, про що були внесені відповідні відомості до державних реєстрів, проживаючи у вказаному будинку з власними дітьми ОСОБА_14 , 2006 р.н., та ОСОБА_15 2012 р.н.

Так, 13.07.2018 до зазначеного будинку проникла група невідомих заявниці осіб, діючих в інтересах раніше невідомого їй ОСОБА_16 , які посилаючись на рішення судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_17 від 27.03.2017, самовільно усупереч установленого законом порядку виселили її з дітьми з вищевказаного будинку, одночасно замінивши всі замки, про що ОСОБА_13 повідомила правоохоронні органи.

У подальшому заявниці стало відомо, що 27.03.2017, суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_12 про визнання права власності, та за результатом розгляду позов задоволено частково. Рішенням суду визнано за ОСОБА_16 , (серія та номер паспорту: НОМЕР_1 , від 4 січня 1999 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_2 ), право власності на житловий будинок, який розташований за адресою, АДРЕСА_2 , що складається в цілому з: літ. «Н» - житловий будинок, загальною площею 430,7 кв. м., житловою площею 220,4 кв. м; літ. «О» - котельня: літ. «Р» - гараж; літ. «С» - будинок охорони; літ. «Т» - вольєр; літ. «У» - бесідка; літ. «П» - басейн; І вимощення; № 1-4 огорожа. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

У той же час, згідно доводів заявника, зазначене судове рішення є завідомо неправосудним, виходячи із наступного.

Так, на думку заявника, суддею умисно порушено вимоги щодо територіальної підсудності, оскільки загальна підсудність у цивільних справах визначається місцем проживання відповідача, а місцем мешкання ОСОБА_18 в Україні є будинок у АДРЕСА_2 , що знаходиться на території, що підпадає під юрисдикцію ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, на думку заявника, суддею порушено норми матеріального цивільного права, оскільки згідно чинного цивільного законодавства суди не можуть визнавати право власності на нерухоме майно виходячи виключно з наявності боргової розписки.

Також заявник вказує на те, що як на момент написання розписки, складання якої ОСОБА_18 заявник заперечує, так і на момент розгляду цивільного спору ОСОБА_18 не знаходився на території України. У той же час, згідно тексту рішення суду від 27.03.2017, відповідач ( ОСОБА_18 ) про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що не відповідає дійсності.

У подальшому, при перегляді цивільної справи судами інших інстанцій, під час вирішення питання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, представниками позивача ( ОСОБА_16 ) оригінал розписки надано не було, що може свідчити про факт як підробки самої розписки, так і про те, що її оригінал судом взагалі не вивчався.

Поряд з цим, у своїх показах заявник інформує про те, що державний реєстратор ОСОБА_19 , працюючий у КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за наявності достеменно відомих йому наявних у державних реєстрах заборонах на вчинення реєстраційних дій відносно об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (номери записів 25256401, 25744097 та 25744567) вчинив реєстраційні дії з метою незаконної перереєстрації майна ОСОБА_18 на інших осіб.

Крім того у ході досудового розслідування установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатом розгляду заяви ОСОБА_13 щодо неправомірних дій невстановлених осіб, які захопили її будинок внесено відомості до ЄРДР за № 0002668 від 17.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У той же час, згідно показів заявниці, на протязі року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здійснюється, її, як заявника у провадженні, не допитано, органом досудового розслідування умисно не вживаються заходи з притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Вищевказані матеріали судової справи, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, на теперішній час перебувають на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_1 (суддя ОСОБА_20 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Використання вилучених копій документів в рамках кримінального провадження в сукупності з іншими речами, документами та показаннями може стати вагомим доказом у даному кримінальному провадженні, доводячи причетність або непричетність слідчого судді ОСОБА_17 , реєстратора ОСОБА_19 до скоєння кримінального правопорушення, а в подальшому ході розслідування події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування.

У зв`язку з цим виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до зазначених слідчим у клопотанні документів.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності з ч.5,6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч.7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчим надані докази обставин, на які він посилається, та доведено наявність підстав, передбачених ч.5,6 ст. 163 КПК України. При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для надання дозволу на вилучення саме оригіналів зазначених слідчим документів, оскільки розгляд цивільної справи № 522/2881/17 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про визнання права власності ІНФОРМАЦІЯ_6 ще не завершено, та вважає за можливе дозволити на вилучення їх копій.

За такого, з огляду на суть кримінального правопорушення, за яким здійснено правову кваліфікацію кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити для проведення повного та всебічного досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що саме такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування, тому клопотання слідчого належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №000639 від 21.08.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 375, ч.3 ст.365-2 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити частково.

Надати слідчому Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , іншим слідчим, що входять до складу слідчої групи, прокурорам групи прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_10 , а також за дорученням слідчого оперативним працівникам тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю отримання копій документів, а саме: цивільної справи № 522/2881/17 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про визнання права власності, яка перебуває у володінні та зберігається в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала дійсна до 30.11.2019 року (включно).
Роз`яснити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1