Кримінальне провадження № 194/732/18
Номер провадження № 1-кп/194/15/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2017 року за № 0000599 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2011 року народження та 2015 року народження, працюючого ГРОЗ ШУ «Павлоградське» шахта «Павлоградська» ділянка № НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 22 вересня 2017 року приблизно в період часу з 21-00 год. по 21-30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ділянці місцевості, розташованій перед входом до четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та не маючи злочинного умислу на нанесення тяжких тілесних ушкодженьОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого ОСОБА_5 втратив свідомість, внаслідок чого впав спиною на землю та вдарився головою. Внаслідок необережних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку ІІІ ст., забій-розмізчення лобних долей, гостру субдуральну гематому справа з дислокаційним синдромом в стадії грубої клінічної декомпенсації, саден правого ліктьового суглобу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №309/57 від 27 грудня 2017 року закрита черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав, та пояснив, що в вересні 2017 року десь о 21-00 год. до 22-00 год. він йшов з магазину та біля четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де він живе, стояли брати Самсонові і ще якісь особи. В подальшому ним було встановлено, що він обізнався, та іншого брату при конфлікті не було. Вони поздоровались, стали балакати, ОСОБА_6 попросив у нього цигарку, він дав. Між ним та ОСОБА_7 відбулося з`ясування питання щодо бруду в під`їзді. З цього приводу він зробив зауваження ОСОБА_8 . Він та ОСОБА_6 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Вони почали штовхатися, та він з необережності наніс правою рукою удар ОСОБА_9 в лобну частину голови, та не бачив щоб ОСОБА_6 падав. Хтось почав заступатися за ОСОБА_10 , хто це був він не знає. Якби ця особа не заступилася за ОСОБА_10 він все одно його більше б не бив. Потім він розвернувся та пішов додому. Розкаюється, готовий відшкодувати шкоду, позовні вимоги ОСОБА_10 визнає повністю як матеріальну шкоду у розмірі 41152,68 грн. та 51990,00 грн. визнає, так і моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн. визнає. Вибачився перед потерпілим.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що покази ОСОБА_11 не відповідають дійсності. 22 вересня 2017 року він з братом йшов додому. В районі недобудови вони з братом розійшлися, брат пішов на автостанцію зустрічати маму, а він пішов додому. Десь о 21.20 год. - 22.00 год., підійшовши до під`їзду він побачив ОСОБА_11 , який стояв біля кайбаша у вході в під`їзд, поздоровався з ним та попросив цигарку, подякував за цигарку. Потім повернувся щоб відкрити кодовий замок у під`їзд, та відчув удар по голові. Він впав, потім його почали бити ногами по всьому тілу. Він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив на собі кров, біля під`їзду нікого вже не було, він лежав біля лавки ближче до балкона. Вдарив його ОСОБА_11 біля вхідної двері в під`їзд. Щоб не потрапити ОСОБА_11 на очі, він пішов до друга ОСОБА_12 в сусідній під`їзд, потім пішов за будинок та постукав у вікно ОСОБА_13 , щоб дізнатися може вона щось бачила, бо боявся йти додому та потрапити на очі ОСОБА_11 , потім пішов на лавочку будинку АДРЕСА_2 . Після чого він подзвонив в поліцію, після чого йому подзвонив брат. Він втратив свідомість та нічого не пам`ятає. Він не пам`ятає де знаходився під час удару, а саме ближче до балкона чи ні. Кров на ньому була з ділянки голови та носа. У той день він ніс не ламав, ніс він ламав давно. Удари приходилися ногами в ребра та по руках, інших ударів в обличчя та по голові він не пам`ятає, окрім одного удару. ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. Потім йому розповідав ОСОБА_14 , що він з товаришами сидів біля четвертого під`їзду, а ОСОБА_11 став до них чіплятися, та вони пішли від під`їзду, але він бачив як ОСОБА_11 його бив. ОСОБА_11 агресії не проявляв, а тому він не очікував від нього таких дій. Внаслідок побиття ОСОБА_11 він став інвалідом другої групи, не може жити повноцінним життям, у нього психічна травма. Раніше він займався спортом, а зараз не може навіть допомагати по господарству, став заїкатися, з`явилися провали в пам`яті, постійно вимушений приймати ліки та лікуватися. Позов свій підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, покарати просить без позбавлення волі, а саме умовно або призначити громадські роботи, залишити його на волі, оскільки ОСОБА_11 вибачався та пообіцяв відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 , яка була допитана щодо обставин щодо потерпілого ОСОБА_5 , суду показала, 22 вересня 2017 року вона поверталася з роботи. Її на автостанції о 20-30 год. зустрів старший син ОСОБА_16 . Десь пів години вони купували продукти та пішли додому. Біля під`їзду був її син ОСОБА_17 та ОСОБА_11 . ОСОБА_11 був в неадекватному стані. Вона сказала сину ОСОБА_17 , щоб йшов додому, а сама з сином ОСОБА_16 пішли додому. Коли вона зайшла в квартиру, то почула з вулиці звуки ударів. Вона вийшла на балкон та побачила, як ОСОБА_11 бив ногами когось, хто лежав на землі, було темно, десь 21-30 год., біля них знаходилися три жінки, які відтягували ОСОБА_11 від того, кого він бив. Особа, яку бив ОСОБА_11 була одягнута в полосату футболку та джинси. Вона сина з балкона не впізнала. Тоді вона зрозуміла, що сина ОСОБА_17 не має вдома. ЇЇ другий син ОСОБА_16 став дзвонити брату ОСОБА_17 , додзвонився і той повідомив, що він в крові. З моменту як вона побачила, що ОСОБА_11 б`є людину і до моменту як ОСОБА_16 додзвонився ОСОБА_17 пройшло десь 10-15 хвилин. Вона побігла з квартири на вулицю, ОСОБА_16 побіг за нею, та на сходах між другим та третім поверхами вона побачила ОСОБА_11 та спитала у нього де ОСОБА_17 . ОСОБА_11 кинувся на неї та став її бити кулаками. Перший удар був в обличчя по губі. Вона після ударів впала на ОСОБА_16 . ОСОБА_16 почав захищати її, а ОСОБА_11 почав бити ОСОБА_16 головою об сходи та стіни. Потім жінки, які були з ОСОБА_11 , потягли його по сходах додому. Вона побігла на третій поверх та попросила сусіда допомогти найти ОСОБА_17 . ОСОБА_17 вони знайшли біля буд. 15б по вул. Миру, він погано стояв на ногах, падав. Приїхала швидка допомога та поліція, в лікарні ОСОБА_17 втратив свідомість, впав в кому. Його відвезли в лікарню м. Дніпро, де прооперували. Її син ніколи не конфліктував, за місцем проживання характеризується позитивно. Після операції він вчився заново розмовляти, ходити. Вона доглядала сина в лікарні місяцями. Коштів на лікування ОСОБА_11 не давав. Зараз її син потребує постійного лікування, у нього постійно судоми, вона вимушена наймати людей щоб доглядали за ним, він став інвалідом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона є дружиною обвинуваченого. В середині вересня 2017 року вона, її чоловік та її сестра ОСОБА_19 йшли додому від гостей. Було темно, десь з 21-00 год. до 22-00 год. вечора, біля їх під`їзду на лавочці сиділи два чоловіка, чи був серед них ОСОБА_6 вона не роздивилася. Її чоловік попросив їх не смітити біля під`їзду. Вона з сестрою пішли додому, а її чоловік пішов в магазин. Чоловік довго не повертався додому і вона вийшла на вулицю подивитися де він є. На вулиці був її чоловік та ОСОБА_20 , що між ними відбулося вона не бачила. В цей момент вийшов з під`їзда ОСОБА_21 , його дядько мешкає на четвертому поверсі. Між ОСОБА_21 та її чоловіком зав`язалася бійка, бо її чоловік вдарив ОСОБА_22 . На її крики з квартир вийшла її мати та її сестра. Вони розтягнули її чоловіка та ОСОБА_22 , її мати з сестрою повели її чоловіка додому. Вона залишилась на лавці, бо отримала удар в око. Чула потасовку на сходах в під`їзді. Зайшла в під`їзд, та побачила між другим та третім поверхами потасовку між її чоловіком, ОСОБА_23 , а її сестра ОСОБА_24 утримувала її чоловіка, сусід ОСОБА_25 тримав ОСОБА_26 . Ще там була ОСОБА_27 , а ОСОБА_21 в під`їзді не було. В руках у ОСОБА_28 була скалка. Покричали один на одного та розійшлися. Потім уже в квартирі вона побачила на футболці у чоловіка кров, на спині була рана. Приїхала швидка допомога та забрала її чоловіка, в лікарні йому рану на спині зашили. ЇЇ чоловік був випивши, однак у сильному алкогольному сп`янінні він не був. Між ними та родиною ОСОБА_29 конфлікту не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду показав, що десь рік тому назад, був вечір, він почув що в під`їзді бійка, вийшов з квартири та між другим та третім поверхами побачив ОСОБА_26 , дружину ОСОБА_3 , ОСОБА_31 , тещу ОСОБА_11 та ще одну жінку. ОСОБА_11 був на ОСОБА_32 зверху, інші були на площадці. Самої бійки він не бачив. Він розняв ОСОБА_33 та ОСОБА_34 та пішов додому. Поведінка у ОСОБА_11 була агресивна. Потім допомагав шукати ОСОБА_35 її сина, вони прийшли до буд. АДРЕСА_2 , її син був там, сидів на лавці, на голові у нього була шишка, вони викликали швидку допомогу. Синців на обличчі у нього не було. ОСОБА_17 сказав, що його ударили по голові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду показав, що він мешкав з ОСОБА_37 за адресою АДРЕСА_3 , четвертий поверх. В той день він вийшов покурити на балкон, та чув удари кулаками, крики. Було темно. Самих ударів не бачив. ОСОБА_27 також виходила на балкон, побачила бійку та побігла на вулицю. Він обличчя людей не бачив, тільки чув голоси, були жінки та чоловіки, разом п`ять осіб. Бачив як чийсь мобільний телефон отлетів в сторону. Чув глухі удари, як ногами когось били. ОСОБА_38 побігла на вулицю, бо подумала що там може бути ОСОБА_17 . Він чув крики в під`їзді, нічого не бачив, був вдома. ОСОБА_16 повернувся додому, потім ОСОБА_17 привела мати, та викликала швидку, в лікарню відвезли ОСОБА_17 на таксі. Він був в дуже тяжкому стані, лікували його в Дніпрі. У самої ОСОБА_39 також були тілесні пошкодження. Від подій, які він почув на вулиці, та до моменту криків у під`їзді пройшло десь 20 хвилин. Ті тілесні ушкодження, які були у ОСОБА_17 не могли бути від одного удару, вони були від численних ударів. Він не бачив хто спричинив ті ушкодження, але ОСОБА_38 та ОСОБА_17 казали, що їх побив ОСОБА_11 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду показала, що вона самої бійки між ОСОБА_11 та ОСОБА_29 взагалі не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 суду показав, що восени року два тому назад, дату не пам`ятає, увечері, десь о 19-00 год., він з ОСОБА_42 сиділи біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , та чекали ОСОБА_43 , підійшов ОСОБА_11 та спитав «чого сидите?». В цей час підійшов ОСОБА_6 , бажав привітатися з обвинуваченим та протягнув йому руку, вони привітались. ОСОБА_11 був випивши. Ніяких розмов не було. ОСОБА_11 один раз ударив кулаком в ліву частину обличчя ОСОБА_9 , точно не пам`ятає, можливо правою рукою. Ближче до лавочки стояв ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 підійшов зі сторони дороги. ОСОБА_6 впав на спину ближче до дороги на асфальт. При цьому були присутні він, ОСОБА_44 та дружина ОСОБА_11 , вона вийшла з будинку до удару. Після удару ОСОБА_6 піднявся, крові на ньому він не бачив. ОСОБА_45 пішла додому, в момент удару її не було, він не пам`ятає коли саме підійшла ОСОБА_46 . Більше ніяких ударів він не бачив. Він допоміг піднятися ОСОБА_9 та ОСОБА_6 пішов до під`їзду, але щоб той зайшов у під`їзд він не бачив. Вони з ОСОБА_42 пішли. Що саме з балкону кричала ОСОБА_27 він не чув.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 суду показав, що він разом з ОСОБА_48 в жовтні 2017 року приблизно о 20-00 год. сиділи біля четвертого чи п`ятого під`їзду по вул. Миру в м. Тернівка та чекали ОСОБА_49 . Він сам був в стані алкогольного сп`яніння. Вроді як один чоловік вийшов з під`їзду та був ближче до балкону, а інший стояв. Обличчя їх він не розгледів. Бачив як чоловік, який стояв ударив рукою того, хто вийшов з під`їзду, бачив один удар. Чоловік впав від удару, то був ОСОБА_6 , упав прямо на плиту бетонну. Він не бачив чи піднімався ОСОБА_6 , бо він пішов звідти. Інших осіб він не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 суду показав, що він прийшов у гості до свого дядька, який мешкає на четвертому поверсі в під`їзді №4 буд. АДРЕСА_2 . Він з балкона бачив як один чоловік бив іншого, бачив один удар. Той кого били був одягнутий в полосату футболку. Він розумів, що били саме ОСОБА_10 , бив ОСОБА_51 . Коли він вийшов біля кайбаша стояв хлопець та дівчина, в цей час його ударили, він дав здачі, потім вийшов його дядько, розняв їх та забрав його додому. Через пів години були чути крики в під`їзді, але його дядько вже не випустив з квартири. Вийшла тітка ОСОБА_52 , яка повідомила, що ОСОБА_17 лежить на землі побитий. Це було більше року назад десь о 20-00 год. - 21-30 год. ОСОБА_53 ударив ОСОБА_10 правою рукою в обличчя декілька разів. ОСОБА_6 впав та лежав не підіймався. ОСОБА_11 після бійки залишився на вулиці з дружиною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 суду показала, що вона восени 2017 року йшла з роботи біля 23-00 год. та біля четвертого під`їзду будинку № 15 по вул. Миру в м. Тернівка, де вона мешкає, біля балкону з правої сторони лежав ОСОБА_6 головою в бік труби, біля клумби, головою ближче до труби. Сусід ОСОБА_53 її штовхнув, взяв за плече та завів, навіть вштовхнув, в під`їзд. ОСОБА_53 не пускав її на другий поверх, щоб вона не повідомила матері ОСОБА_29 що її син лежить на землі. Біля під`їзду на лавці сидів також ОСОБА_14 з якимось хлопцем, жінок вона не бачила. ОСОБА_11 був випивши.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 суду показав, що він з братом йшов додому, брат пішов додому, а він пішов зустрічати матір. Прийшов з мамою додому та почув, що мати з балкона кричить щоб не били когось. Він чув крики бійки з вулиці. Тоді він побачив, що брата не має вдома. Він з мамою побігли на вулицю. Він взяв з собою скалку, замахнувся на ОСОБА_11 , але той її вибив з рук і вона впала. Удари скалкою він ОСОБА_11 не наносив. ОСОБА_11 в під`їзді ударив матір декілька разів. Він захватив ОСОБА_11 , щоб той не бив матір, поруч були тільки жінки. Потім він пішов шукати брата та знайшов його біля будинку АДРЕСА_2 . Мати побігла звати ОСОБА_56 , він був у зальній кімнаті. Він не бачив як били ОСОБА_17 . ОСОБА_11 завдав матері три удари в під`їзді на другому поверсі, вів себе дуже агресивно по відношенню до матері. Він утримував ОСОБА_11 , щоб той не бив матір, потім вийшли сусіди. Бійка була між другим та третім поверхами. Потім дружина обвинуваченого забрала його та повела додому. Він став шукати брата, подзвонив йому, брат сказав, що його побили та він з боку будинку, балакав він ледь зрозуміло. Коли вони з мамою вийшли з під`їзду то зустріли ОСОБА_57 і вони разом пішли шукати ОСОБА_17 . Знайшли його біля будинку №15б по вул. Миру. У ОСОБА_17 після ударів була травма голови, синці на ногах, він на ногах ледь стояв, був дуже побитий, на обличчі була кров. Вони з матір`ю повели його додому до під`їзду, в квартиру не піднімали. Мати викликала швидку допомогу. Швидка допомога забрала ОСОБА_17 біля їх під`їзду.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 23 вересня 2017 року, проведеним оглядом в присутності понятих ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , було встановлено, що на території під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , мається вхідні металеві двері червоного кольору у під`їзд. Так, на момент огляду поблизу дверей з лівої сторони зі сторони вулиці мається слід у вигляді смуги, яка за зовнішніми ознаками утворена від рідини бурого кольору в сухому стані. Дана смуга своїм характером має продовження за дверима на кахельній підлозі коричневого кольору. Смуга від рідини бурого кольору переривається поряд з другими дерев`яними дверми під`їзду. За вказаними дверима на підлозі знаходиться килим коричневого кольору, зліва від якого зі сторони сходів мається дві плями бурого кольору діаметром близько по 5 см кожна.

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12 грудня 2017 року, слідчим ОСОБА_60 в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова" було вилучено історію хвороби №Э2583 ОСОБА_5 , 1983 року народження.

Як вбачається з висновку експерта № 309/57 від 27 грудня 2017 року: згідно наданої медичної документації потерпілому ОСОБА_5 була спричинена тяжка закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку ІІІ ст. Забій-розмізчення лобних долей. Гостра субдуральна гематома справа з дислокаційним синдромом в стадії грубої клінічної декомпенсації. Садна правого ліктьового суглобу. Закрита черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень. Садна лівого ліктьового суглобу за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження утворилися по ударному механізму. Час спричинення ушкоджень може відповідати даті вказаній як в постанові так і в медичній документації, тобто 22 вересня 2017 року. Не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту з наданим прискоренням.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 04 травня 2018 року вбачається, що дії відбувалися біля четвертого під`їзду та в цьому ж під`їзді будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 показав, що він стояв перед лавкою перед ним на відстані витягнутої руки. Праворуч від ОСОБА_3 був вихід до під`їзду на відстані приблизно 4 метрів. Підлога була заасфальтована. Потім ОСОБА_3 позначив один удар кулаком своєї правої руки в область лівої сторони обличчя статиста. Після чого пояснив, що від удару ОСОБА_6 впав. Як він впав він не бачив.

Оглянутий у судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту від 04 травня 2018 року відповідає складеному протоколу слідчого експерименту від 04 травня 2018 року. При цьому, у даному відеозаписі ОСОБА_3 слідчому ОСОБА_61 в присутності понятих зазначає, що він надає свої свідчення добровільно та за його бажанням, будь-якого психологічного та фізичного тиску з боку працівників поліції на нього не було.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_40 , оскільки остання конфлікту між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 не бачила.

Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , потерпілої ОСОБА_15 , щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , оскільки ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, де потерпілою була ОСОБА_15 , закрито. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 23 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Однак, суд також приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_5 в частині того, що його брат ОСОБА_55 не був присутній під час нанесення йому тілесних ушкоджень, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що дійсно він в своїх попередніх показаннях помилково зазначав, що під час конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 був присутній брат потерпілого - ОСОБА_55 , дані обставини також підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_65 .

Так, як вбачається з висновку експерта № 309/57 від 27 грудня 2017 року: згідно наданої медичної документації потерпілому ОСОБА_5 була спричинена тяжка закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку ІІІ ст. Забій-розмізчення лобних долей. Гостра субдуральна гематома справа з дислокаційним синдромом в стадії грубої клінічної декомпенсації. Садна правого ліктьового суглобу. Закрита черепно-мозкова травмв за ознакою небезпеки для життя відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень. Садна лівого ліктьового суглобу за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження утворилися по ударному механізму. Час спричинення ушкоджень може відповідати даті вказаній як в постанові так і в медичній документації, тобто 22 вересня 2017 року. Не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту з наданим прискоренням.

Отже, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 утворилися 22 вересня 2017 року та не виключена можливість, що вони утворилися по ударному механізму. Не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту з наданим прискоренням.

Окрім того, судом враховано, що потерпілий ОСОБА_5 плутався в своїх свідченнях, але це можна списати на його стан здоров`я та втрату свідомості після отриманого удару.

З урахуванням зазначеного, суд не приймає до уваги покази потерпілої ОСОБА_15 щодо того, що ОСОБА_3 бив ногами саме ОСОБА_5 , оскільки вона зазначила в судовому засіданні, що будучі в квартирі вона почула з вулиці звуки ударів, вийшла на балкон та побачила, як ОСОБА_11 бив ногами когось, хто лежав на землі, було темно. Особа, яку бив ОСОБА_11 була одягнута в полосату футболку та джинси. Вона сина з балкона не впізнала.

Також, суд не приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_5 в частині нанесення йому ударів ногами ОСОБА_3 , оскільки потерпілий плутався в своїх свідченнях щодо даних обставин та погано їх пам`ятає через втрату свідомості після нанесення йому удару та падіння після нанесеного удару.

Отже, суд приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_3 так як вони не суперечать показам свідків ОСОБА_66 ,ОСОБА_50 та ОСОБА_67 , які показали, що вони бачили тільки один удар ОСОБА_3 в обличчя потерпілому ОСОБА_5 .
При цьому, судом враховується те, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акту, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже, суд не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення ОСОБА_3 та перекваліфікувати його дії з ст. 128 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки це буде погіршувати становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, а тому клопотання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_15 про перекваліфікацію дій ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Отже, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному злочині.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний необережному тяжкому тілесному ушкодженні, та його дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілого.

Як роз`яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

У п. 3 вищезазначеної постанови вказано про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ст. 128 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, працює, має виробничу травму, також має на утриманні неповнолітніх дітей 2011 року народження та 2015 року народження,на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вибачився перед потерпілим та зобов`язався відшкодувати матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі в найкоротший строк.

Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 19 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 , працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання скарги не надходили. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вибачився перед потерпілим та зобов`язався відшкодувати матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі в найкоротший строк, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, активного сприяння в розкритті злочину, наявності на утриманні неповнолітніх дітей, та обставин, які обтяжують покарання: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілого, який вважав можливим призначити покарання у вигляді громадських робіт або умовне, та шкода якому не відшкодована, при цьому обвинувачений зобов`язався відшкодувати шкоду, та з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства,суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 128 КК України.
Призначене судом покарання з урахуванням особи обвинуваченого, який працює, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та думки потерпілого, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, відверто бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виразилось у бажанні виправити наслідки вчиненого, в межах санкції статті обвинувачення є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.
У справі заявлений цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - 41152,68 грн.; в рахунок заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок втрати загальної працездатності, починаючи з 22 вересня 2017 року по 31 грудня 2018 року в сумі 51990,00 грн.; та в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, - 200000,00 грн. До свого цивільного позову потерпілим ОСОБА_5 додано: копії виписних епікризів з висновками про призначене лікування та з зазначенням медичних препаратів, копію амбулаторної карти, довідки МСЕК, копії товарних чеків та копії квитанцій на придбання медичних препаратів, копію трудової книжки, копії листів непрацездатності, копії медичних довідок, які відповідають оригіналам даних документів.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 128,129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`ю суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі

обов`язкові реквізити: дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`ю в розмірі 41152,68 грн., враховуючи ст. 13 ЦПК України, ст. 1195 ЦК України, судом береться до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_3 зазначена матеріальна шкода визнана в повному обсязі, а потерпілим ОСОБА_5 підтверджено зазначену матеріальну шкоду належними та допустимими доказами, а саме фіскальними чеками та товарними чеками про придбання ліків та які зазначені у відповідних виписках про призначення ліків, і назви яких містяться у копіях чеків на придбання медичних препаратів на вказану суму. При цьому судом враховується, те що загальна сума, яка зазначена в фіскальних чеках та товарних чеках, складає 41255,74 грн., однак в цю суму входить вартість води та пакетів, які не є медичними препаратами. Отже, сума шкоди спричинена здоров`ю у розмірі 41152,68 грн. підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

В частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в рахунок заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок втрати загальної працездатності, починаючи з 22 вересня 2017 року по 31 грудня 2018 року в сумі 51990,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.
Згідно ч.1 ст. 1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.
Так, згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у вересні грудні 2017 року складала 3200,00 грн., а згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата складала 3723,00 грн.

Так, вбачається, що ОСОБА_5 на момент завдання йому шкоди не працював, внаслідок противоправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ст., забою-розмізчення лобних долей, гострої субдуральної гематоми справа з дислокаційним синдромом в стадії грубої клінічної декомпенсації, які потягли за собою каліцтво та як наслідок інвалідність другої групи, яка останньому була встановлена з 06 лютого 2018 року до 01 березня 2019 року, до цього часу та в теперішній час потерпілий постійно проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, на період лікування був непрацездатним, що підтверджується довідкою МСЕК від 16 березня 2018 року.

Отже, оскільки на момент завдання шкоди ОСОБА_5 він не працював, та з урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 зазначена матеріальна шкода визнана в повному обсязі, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в рахунок заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок втрати загальної працездатності, починаючи з 22 вересня 2017 року по 31 грудня 2018 року в сумі 51990,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого. Пунктом 3 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, судом враховано те, що обвинуваченим визнано цивільний позов в повному обсязі, а також приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, так як мали місце моральні страждання, яких зазнав позивач, внаслідок спричинених тілесних пошкоджень, переніс душевні страждання, викликані сильним фізичним болем, було змінено звичний уклад його життя, вести звичайний спосіб життя, він став інвалідом другої групи, потребує постійного лікування, втратив можливість повноцінно працювати, внаслідок чого не має можливості забезпечити собі та своїй неповнолітній дитині достатній рівень життя, позбавлений можливості вести повноцінне життя, оскільки лікарями рекомендовані обмеження в умовах побуту та відпочинку, внаслідок чого позивач переносив та переносить певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з втратою майна, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 200000,00 грн.

Судових витрат та речових доказів не має.

Клопотань щодо запобіжних заходів не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної життю та здоров`ю - 41152(сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 68 коп.; в рахунок заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, починаючи з 22 вересня 2017 року по 31 грудня 2018 року 51990 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1