Справа № 352/718/19
Провадження № 11-сс/4808/166/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

20 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 та самовідвід судді ОСОБА_4 , -

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Апелянт ОСОБА_7 заявила відвід судді ОСОБА_4 з тих підстав, що вказаний суддя приймав рішення в порядку цивільного судочинства, в ході якого прийняв рішення з яким вона не погоджується.

Суддя ОСОБА_4 , що входить до складу колегії суддів, заявив самовідвід, в якому посилається на те, що він погоджується, що приймав рішення в порядку цивільного провадження по справі за участю ОСОБА_7 , тому вказані обставини можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в його неупередженості, а тому вважає за необхідне заявити самовідвід, керуючись Бангалорськими принципами поведінки судді.

В судовому засіданні суду:

- ОСОБА_7 підтримала вимоги своєї заяви про відвід судді ОСОБА_4 та не заперечував у задоволенні самовідводу судді ОСОБА_4 ;

- прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 , самовідвід ОСОБА_4 вважає обґрунтованим.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи відводу та самовідводу, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 необхідно відмовити, самовідвід ОСОБА_4 - задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами. Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01 жовтня 1982 року у п. 30 зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Суд, суддя є безсторонні, поки зворотне не буде доведено. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Кипріану проти Кіпру»).

Суд апеляційної інстанції вважає, що в заяві ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 не вказані обставини, які свідчать про упередженість судді.

В той же час, викладені суддею ОСОБА_4 обставини, можуть бути розцінені стороннім спостерігачем як такі, що свідчать про наявність підстав для самовідводу судді ОСОБА_4 .

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23).

Вищенаведені обставини можуть викликати сумнів у тому, що колегія суддів у складі з суддею ОСОБА_4 зможе забезпечити неупереджений судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді та підривають довіру до майбутнього судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_7 не наведено переконливих доводів про наявність в даному випадку обставин, визначених ст. 75 КПК України, її заява про відвід судді не ґрунтується на вимогах закону, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, а також, що за наявності в даному випадку обставини, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наведеної суддею ОСОБА_4 його участь у даному провадженні виключена, а тому заяву про самовідвід необхідно задовольнити, апеляційну скаргу передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу - заміни судді у складі колегії, згідно із ч. 3 ст. 82 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 82 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_4 відмовити.

Заяву про самовідвід судді судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_4 , задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у апеляційному розгляді апеляційної скарги заявниці ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2019 року про відмову у задоволені її скарги на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУ НПУ в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 01.03.2019 року про закриття кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, провадження за заявою ОСОБА_7 належить направити для повторного автоматизованого розподілу, відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_10