ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/191/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без змін застосований раніше запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та продовжено строк його тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 10 серпня 2019 року.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого суд першої інстанції виходив з того, що прокурором та матеріалами провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким, а також, що ризики, визначені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу, на даний час не зменшились, зокрема ОСОБА_7 зважаючи на санкцію статті обвинувачення, може переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, незаконно впливати на свідків, а також, що відсутні обставини, які б вказували на можливість скасування застосованого раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що клопотання про продовження строку тримання під вартою не може бути заявлено прокурором усно, воно у письмовій формі разом з матеріалами, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу мало би надатися обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду такого клопотання. Однак в порушення глави 18 КПК України не було дотримано вказаної вище процедури. Зазначає, що судом також грубо порушено права обвинуваченого, оскільки із змісту ухвали слідує, що можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо останнього взагалі не розглядались. Також вказує на неприпустиме судом розширене тлумачення норм КПК України, а саме вказівка суду на те, що лише для вирішення питання зміни, скасування або обрання запобіжного заходу передбачено подання письмового клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який вважає оскаржену ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона задоволенню не підлягає.

Ухвала Тернопільського міськрайонного суду, яку оскаржує захисник, постановлена судом 14 червня 2019 року у судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження № 0000290 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, тобто в умисному вбивстві.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, в ході судового розгляду було встановлено необхідність його відкладення для виклику свідків, у зв`язку з чим розгляд справи неможливо завершити до закінчення дії раніше застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд першої інстанції на виконання вимог ч.3 ст.331 КПК України зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з журналу судового засідання від 14 червня 2019 року та змісту оскарженої ухвали, суд першої інстанції, діючи на виконання вказаних вимог закону, заслухав думку учасників кримінального провадження і в нарадчій кімнаті постановив відповідну ухвалу, яку оголошено сторонам.

При цьому, суд встановив, що прокурором та матеріалами провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 . Кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 ККК України, а також не зменшились і продовжують існувати ризики, встановлені при обранні цього виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , зокрема, що він зважаючи на санкцію інкримінованої статті, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, що свідчить про обґрунтованість тримання обвинуваченого під вартою та відсутність обставин, які би вказували на можливість скасування цього запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, за наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що лише продовження раніше обраного запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і дасть змогу запобігти наведеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке на його думку, полягає у вирішенні судом питання продовження строку дії запобіжного заходу без письмового клопотання прокурора, є безпідставними, оскільки за змістом частини першої статті 331 КПК України внесення окремого клопотання під час судового розгляду вимагається лише щодо вирішення судом питання зміни, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Частиною другою ст.331 КПК України встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Однак, щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ст.331 КПК України містить спеціальну норму, яка закріплена в частині третій цієї статті і передбачає обов`язок суду розглянути це питання до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незалежно від наявності клопотань.

Крім того, абзац другий ч.3 ст.331 КПК України вимагає від суду повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до спливу продовженого строку.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність застосування при вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимог ч.2 ст.331 КПК України є безпідставними, оскільки положення цієї частини є загальними і стосуються обрання, скасування чи зміни всіх видів запобіжних заходів, а положення ч.3 ст.331 КПК України в даному випадку є спеціальною нормою, яка врегульовує порядок розгляду саме питання доцільності продовження строку тримання під вартою за відсутності клопотання сторони кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника що судом першої інстанції не вирішено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, апеляційна скарга не містить викладу обставин, які на думку сторони захисту дають підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є законною і обґрунтованою, а тому скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

Керуючись ст.ст.7,9,404-419 КПК України та рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019р., колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4