справа №619/2051/19
провадження №1-кп/619/306/19
ВИРОК
11 жовтня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новостародуб Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 13.09.2004 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 69, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2)29.06.2006 Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
3)29.03.2010 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
4)07.02.2014 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 171 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 14.03.2016 по відбуттю строку покарання;
5)08.12.2017 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця позбавлення волі, звільненого 23.02.2018 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_6
захисник - ОСОБА_7
потерпіла - ОСОБА_8
обвинувачений - ОСОБА_5 .
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 11 02.2019 приблизно о 10 год 50 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_3 , на ґрунті ревнощів ОСОБА_8 до інших чоловіків, маючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вона перебуває на сьомому місяці вагітності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що призведуть до негативних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_8 та її ненародженої дитини, протягом тривалого часу руками та ногами наніс ОСОБА_8 не менш 8-ми ударів в ділянки розташування життєво важливих органів, а саме голови, обличчя, тулуба, живота. При цьому, під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , положення тіла останньої постійно змінювалось, тобто потерпіла від ударів падала та намагалась підвестись. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, дотягнув ОСОБА_8 за одяг та волосся до обриву, де скинув останню вниз з висоти близько одного метра, після чого спустившись до неї продовжив наносити лежачій на землі ОСОБА_8 численні удари ногами по голові в присутності малолітнього сина ОСОБА_9 .
Злочинний умисел ОСОБА_5 , спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , не був доведений до кінця, оскільки протиправні дії ОСОБА_5 стали очевидними для сторонніх громадян, які вжили заходів, направлених на припинення його злочинних дій, а також те, що ОСОБА_8 була доставлена до КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», де їй своєчасно надано невідкладну кваліфіковану медичну допомогу.
Внаслідок вищевказаних травм вагітної ОСОБА_8 утворилась травма голови плоду та стиснення судин пуповини зазначеною гематомою, що в своїй течії зупинило тік крові до плоду, в результаті чого настала антенатальна асфіксія в поєднанні з гострим порушенням кровообігу як внутрішньо-мозкового так і загального, що і стало безпосередньою причиною смерті плоду. Настання смерті плода носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Враховуючи морфологічні та антропометричні дані плоду чоловічої статі, 27 тижнів матері ОСОБА_8 до отримання зазначених тілесних ушкоджень матері, він був життєздатний та міг народитися в належний строк.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.04.2019 № 12- 14/5/12-17/7-ОКБ/19 потерпілій ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
При кваліфікації дій обвинуваченого судом враховується, що за нормами ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі цієї особи.
Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово висловлював правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом за наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо їх було включено в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчинити замах на їх досягнення.
При цьому в разі, якщо винна особа відмовилася від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.
Отже, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що з потерпілою ОСОБА_8 вони проживали разом однією сім`єю. Коли вони стали проживати, то ОСОБА_8 вже була вагітна від іншого чоловіка. 10 та 11 лютого 2019 року вони зі знайомим вживали спиртні напої і коли разом з потерпілою та її малолітнім сином пішли на станцію «Козача Лопань», де у кафе продовжили вживати спиртні напої та потім між ним та ОСОБА_8 , яка відійшовши в сторону, розмовляла по телефону, виник конфлікт на ґрунті ревнощів її до інших чоловіків. ОСОБА_8 повідомила, що розмовляла по телефону з матір`ю, але він не повірив їй та його обурило те, що вона говорить йому неправду і в грубій формі, це вивело його з рівноваги, після чого він почав її бити руками та ногами, не розуміючи, що відбувається. Коли побачив її побите обличчя, то вирішив змити кров з нього та почав тягти її ближче до будинків, щоб попросити там води та коли тягнув, то продовжував наносити удари. Через алкогольне сп`яніння він не пам`ятає усіх подробиць. Наміру вбивати ОСОБА_8 не мав, хотів з нею створити сім`ю та виховувати її дітей.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
-показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 про те, що вона була вагітною, жила разом з ОСОБА_5 , який під час спільного проживання неодноразово завдавав їй та її малолітній дитині тілесні ушкодження, зловживав спиртними напоями та погрожував вбивством. 11.02.2019 ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння та використовуючи незначний привід, що вона розмовляє з кимось по телефону, став бити її руками та ногами по голові та животі багато разів, від чого втратила свідомість, а він почав тягти її за капюшон приблизно 60 метрів, потім кинув у яму, де продовжив бити ногами та пригати по голові. Від нанесених травм вона втратила дитину внутрішньоутробно. Все це відбувалося на очах у її чотирирічної дитини, яка після цього стала погано розмовляти, заїкатися, всього боятися. Люди намагалися припинити такі дії ОСОБА_5 , однак він не реагував та продовжував її бити;
- даними протоколу огляду місця події від 11.02.2019 з фототаблицею до нього, який проведений за адресою: смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, а саме місцевої ділянки, розташованої напроти домоволодіння АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено та вилучено предмети одягу ОСОБА_8 зі слідами РБК, змиви (т.1 а.с. 109-122);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених фотознімків вказав на особу чоловіка під номером 2, який 11.02.2019 спричинив тілесні ушкодження потерпілій (під №2 розташований ОСОБА_5 ); (т.1 а.с. 130-132);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 12-17/7-ОКБ/19 від 18.04.2019, згідно якого ОСОБА_8 в умовах стаціонарного відділення проведено пологи через природні шляхи, у результаті яких вилучено мертвонароджену недоношену незрілу дитину чоловічої статі. Враховуючи морфологічні та антропометричні дані плоду чоловічої статі, 27 тижнів матері ОСОБА_8 до отримання зазначених тілесних ушкоджень матері, він був життєздатний та міг народитися в належний строк. При експертизі трупа плода встановлена черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, яка утворилася незадовго до госпіталізації вагітної у стаціонар, та відповідно до положення плоду в утробі - від ударної дії тупого твердого предмету в область живота матері. Ушкодження у матері і плода мають прямий наслідковий зв`язок і утворилися від зовнішнього впливу травмуючої дії, що спричинило вказану черепно-мозкову травму плоду. Внаслідок вищевказаних травм вагітної ОСОБА_8 утворилася травма голови плоду та стиснення судин пуповини зазначеною гематомою, що в своїй течії зупинило тік крові до плоду, в результаті чого настала антенатальна асфіксія в поєднанні з гострим порушенням кровообігу як внутрішньо-мозкового так і загального, що і стало безпосередньою причиною смерті плоду та носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження (т.1 а.с. 144-151);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 12-14/5/12-17/7-ОКБ/19 від 18.04.2019, згідно якого у вагітної ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: поєднана відкрита черепно-мозкова травма та травма обличчя, у формі забою головного мозку формуванням вогнища контузії в правих лобовій та тім`яній долях, субарахноїдального (під м`якими мозковими оболонками) крововиливу в правій лобово-тім`яно- скроневій області, зі зміщенням серединних структур, перелому основи черепу в передніх черепних ямках, множинних уламкових переломів всіх стінок верхньощелепних пазух, кісткових структур гратчастого лабіринту, нижніх та зовнішніх стінок орбіт ,переломів виличних дуг з обох боків та обох гілок нижньої щелепи з ушкодженнями скронево-нижньощелепних суглобів, перелому кісток носу, виливів крові у всі навколо носові пазухи, з наявністю: розриву нижнього повіка лівого ока, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, синців на вушних раковинах, масивного синця на обличчі, в навколо орбітальних областях, множинних саден на обличчі. Поєднана закрита травма груді та хребта в шийному відділі лівобічного пневмотораксу з колабуванням легені до 1/2 об`єму, перелому заднього відрізку 1 ребра зліва та закритого перелому лівого поперекового відростку сьомого хребця. Поєднана травма живота та плоду у вигляді: черепно-мозкової травми плоду у формі забою головного мозку, за ступеням тяжкості дані пошкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (т.1 а.с. 152-159);
-даними висновку судово-медичної експертизи №12-14/20/5/12-17/7-ОКБ/19 від 18.04.2019, відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілої не могли утворитися при падінні на площини, та могли бути отримані в результаті множинних ударів як кулаками так і ногами. Свідчення ОСОБА_8 не суперечать медичним даним в частині часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень. Свідчення ОСОБА_5 не суперечать судово-медичним даним в частині часу, та частково механізму утворення, але не містять даних про повний механізм утворення черепно-мозкової травми, та взагалі даних відносно спричинення травми хребта, груді і живота вагітної. Свідчення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в цілому не суперечать медичним даним в частині часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 160-167);
- даними висновку судово-імунологічної експертизи №14/568-Дм/19 від 15.03.2019, згідно якому встановлена групова приналежність крові ОСОБА_5 (т.1 а.с.168-169);
-даними висновку судово-імунологічної експертизи № 14/588-Дм/19 від 08.04.2019, відповідно до якого, на брюках вилучених у підозрюваного виявлено кров, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с.170-172);
- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 14/589-Дм/19 від 05.04.2019, відповідно до якого на правому кросівку підозрюваного виявлено кров, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається (т.1 а.с.173-175);
- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 14/587-Дм/19 від 05.04.2019, відповідно до якого на куртці зимовій підозрюваного виявлено кров, походження якої від потерпілої ОСОБА_8 не виключається (т.1 а.с.176-177);
- даними висновку судово-цитологічної експертизи № 15/252-ДМ/209 від 04.04.2019, відповідно до якого в піднігтьовому вмісту з обох рук ОСОБА_5 знайдений пласт «голих» ядер клітин людини, в яких виявлений антиген В. є чужорідним для ОСОБА_5 . Таким чином, можна припустити походження даного пласта ядер клітин від будь якої особи з груповою належністю крові В (111) з ізогемаглютиніном анти- А, в тому числі від потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с.178-180);
-даними висновку судово-цитологічної експертизи № 15/253-ДМ/2019 від 03.04.2019, згідно якому на змивах вилучених під час ОМП від 11.02.2019 зі снігу місцевої ділянки є сліди крові, які могли бути від потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с.181-183);
- даними висновку експерта №17-147-МК/19 від 20.05.2019, згідно якому на верхньому одязі потерпілої виявлені пошкодження у вигляді розривів (т.1 а.с.185-187);
- даними висновку молекулярно-генетичної експертизи №9/250СЕ-19 від 10.05.2019 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого біологічне батьківство ОСОБА_5 відносно плода виключається (т.1 а.с. 188-203);
- даними, що маються на диску з повідомленням служби «103», з інформацією діалогу жіночих, чоловічих голосів щодо подій, які мали місце 11.02.2019 за адресою смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області та пояснення з приводу того, що невідомий чоловік б`є жінку, вбиває її, з картою виклику швидкої медичної допомоги (т.1 а.с.209-210);
-даними, що маються на диску з повідомленням на спецлінію «102» за подією, що сталася 11.02.2019 за адресою смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області вул. Кооперативна з протоколом огляду (т.1 а.с.218-220);
-даними протоколу огляду речових доказів від 24.05.2019 та постанови про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від того ж числа (т. 1 а.с. 221-225);
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що у лютому 2019 року її син прибіг додому і повідомив, що чоловік б`є жінку і там маленька дитина. Вони побігли туди разом і побачили на снігу кругом була кров, жінка лежала і не ворушилася, а чоловік її бив жорстоко ногами по голові та животі і поруч був маленький хлопчик 3-4-х років та плакав. Якщо б не люди, які йшли з електрички, він би не перестав її бити, оскільки на їхні з сином зауваження не реагував. Коли вона підійшла ближче, то побачила дуже побиту жінку до невпізнання. Її син викликав швидку допомогу та поліцію. Коли обвинувачений побачив людей, то почав тікати у сторону вокзалу станції «Козача Лопань», за ним побіг якийсь чоловік;
-показаннями у судовому засіданні неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що потерпілу бачив раніше декілька разів у селищі, а обвинуваченого не знає. У лютому 2019 року йшов додому з поліклініки та побачив у районі залізничних колій, як нетверезий чоловік тягне жінку за капюшон, яка стала на коліна та він ногою ударив її по голові та животі. Він став йому кричати, щоб той припинив бити жінку, однак, ОСОБА_5 не реагував та продовжував наносити удари. Потім обвинувачений потягнув потерпілу через трубу, а він побіг додому покликати матір. Коли вони вернулися, то він побачив, як обвинувачений скинув потерпілу у ярок і вона покотилася вниз, а він догнав її там та продовжив бити;
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що працює у поліції та виїхав зі своїм напарником ОСОБА_13 на повідомлення, яке їм прийшло про побиття жінки в смт Козача Лопань. Назустріч вибіг чоловік і повідомив, що у під`їзді ховається чоловік, який до смерті забив жінку. Зайшовши у під`їзд, вони побачили там ОСОБА_5 , який поводився агресивно, намагався втекти, був у нетверезому стані та на руках були сліди речовини бурого кольору, схожої на кров. Коли вони вивели його на вулицю, то обвинувачений повідомив, що із ревнощів побив свою співмешканку і повідомив, що все одно її уб`є;
-аналогічними показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 .
Отже, посилання обвинуваченого та захисника на відсутність у ОСОБА_14 умислу на вбивство і невірну у зв`язку з цим кваліфікацію дій, суперечать дослідженим у судовому засіданні доказам.
Відповідно до обставин, встановлених судом, характер і динамічність дій обвинуваченого, тривалість, інтенсивність нанесення побоїв потерпілій, його поведінка під час вчинення злочину, завдання ним численних цілеспрямованих ударів у життєво важливі органи потерпілої, а також поведінка винної особи після вчинення злочину, а саме те, що він потерпілій допомоги не надав, «швидкої допомоги» не викликав, а залишив місце події, у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 діяв із прямим умислом на позбавлення життя потерпілої та вчинив для цього всі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що призведуть до смерті потерпілої, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі цієї особи, оскільки дії обвинуваченого були припинені сторонніми перехожими.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які б пом`якшували б покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 26.05.1993 з діагнозом: розумова відсталість у ступені не різко вираженої імбецильності, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №268 страждає на хронічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період вчинення злочину виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, , згідно з актом №56 СМНК КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 11.04.2019 має синдром залежності від алкоголю.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України являється особливо тяжким злочином, ставлення винного до скоєного та наслідків, думку потерпілої, яка не пробачила обвинуваченого та просила покарати якомога суворіше, а також той факт, що даний злочин було вчинено у присутності малолітньої дитини.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.
Отже, суд вважає, що з аналізу наведених норм кримінального закону вбачається, що оскільки довічне позбавлення волі не застосовується за вчинення замаху на злочин, то найбільш суворим видом покарання, про яке згадується у частині 3 ст. 68 КК України у даному випадку, слід вважати позбавлення волі на певний строк, застосувавши при призначенні покарання вимоги ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.
Згідно з п. 4 ч. 9 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане знищується.
Згідно матеріалів у даному кримінальному провадженні речовими доказами є: капюшон блакитного кольору, шапка світло-коричневого кольору, шарф сірого кольору, дві рукавички чорного кольору, куртка чорного кольору, капюшон чорного кольору, речовина червоно-бурого кольору на трьох марлевих тампонах, мобільний телефон «Fly» з сім-картою «Vodafone»; зимова куртка «Predator» з сірими вставками на рукавах розмір XL з нашаруванням РБК на лівому; мобільний телефон «Nomi» з сім-картою «Київстар» та сім-картою «Vodafone»; мобільний телефон «Nokia» з елементами липкої стрічки синього кольору на задній кришці; металевий предмет (складний ніж, відкривачка та кусачки для нігтів); кросівки «Adidas» чорного кольору з синіми полосами; брюки чорного кольору «WEAWER s97 WINTAGE», які підлягають знищенню.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №19/20СЕ-19 від 17.05.2019 в сумі 4553,29 грн, судової молекулярно-генетичної експертизи №9/250 СЕ-19 від 10.05.2019 в сумі 9508,50 грн, судово-дактилоскопічної експертизи №2/328 СЕ-19 від 10.04.2019 в сумі 1144,00 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115 України, та призначити йому покарання, з урахуванням ч.ч. 3, 4 ст. 68 КК України, у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 11 лютого 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.
-капюшон блакитного кольору, шапка світло-коричневого кольору, шарф сірого
кольору, дві рукавички чорного кольору, куртка чорного кольору, капюшон чорного кольору, речовина червоно-бурого кольору на трьох марлевих тампонах, мобільний телефон «Fly» з сім-картою «Vodafone»; зимова куртка «Predator» з сірими вставками на рукавах розмір XL з нашаруванням РБК на лівому; мобільний телефон «Nomi» з сім-картою «Київстар» та сім-картою «Vodafone»; мобільний телефон «Nokia» з елементами липкої стрічки синього кольору на задній кришці; металевий предмет (складний ніж, відкривачка та кусачки для нігтів); кросівки «Adidas» чорного кольору з синіми полосами; брюки чорного кольору «WEAWER s97 WINTAGE», які знаходяться на зберіганні в камері схову СУ ГУНП в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3