Провадження № 11-кп/824/2890/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, ромської національності, громадянки України, згідно обвинувального акта зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року за результатами підготовчого судового засідання обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для усунення виявлених недоліків.
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні достовірні відомості щодо дійсного місця реєстрації та проживання обвинуваченої ОСОБА_8 .. Так, суд першої інстанції зазначив, щоза адресами вказаними в обвинувальному акті, судом першої інстанції неодноразово направлялись повістки, проте вони повертались без вручення з відміткою, - «інші причини» Крім того, згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області місце проживання ОСОБА_8 зареєстрованим не значиться, зазначені обставини на переконання суду першої інстанції свідчать про те, що інформація вказана в обвинувальному акті щодо місця реєстрації обвинуваченої, є недостовірною. Крім того, в ухвалі суд першої інстанції, звертає увагу на те, що у розпорядженні органу досудового розслідування немає документів, які б достовірно, з об`єктивністю підтверджували, що обвинувачена взагалі ОСОБА_9 , а не інша особа, оскільки єдиний документ, який посвідчує особу обвинуваченої є посвідчення про взяття на облік центру обліку бездомних осіб, анкетні дані в якому зазначені з довідки АРМОР, а не з наданих особою документів. Також, в ухвалі суду вказано про те, що судом перевірялась інформація прокурора, щодо перебування обвинуваченої ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», проте за обліковими даними Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 , не рахується,
Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наведені порушення вимог кримінального процесуального закону не дають підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 , а тому, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року скасувати у зв?язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить усі необхідні відомості передбачені КПК України. При цьому органами досудового розслідування, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, було встановлено та з`ясовано місце реєстрації та місце проживання обвинуваченої ОСОБА_8 . Звертає увагу на те, що під час досудового розслідування, судом відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що як вважає апелянт свідчить про те, що під час обрання даного запобіжного заходу було перевірено та встановлено особу обвинуваченої, а також її місце реєстрації та проживання. Вказує, що судом першої інстанції судові повістки за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а саме АДРЕСА_3 (Філія центру обліку бездомних), де остання перебуває на обліку, не направлялись. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що, суд першої інстанції розглянув обвинувальний акт за відсутності обвинуваченої, чим допустив порушення кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року, підставою для повернення обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_8 прокурору, є порушення вимог статті 291 КПК України, які виразилися у недостовірності анкетних відомостей щодо дійсного місця реєстрації та проживання обвинуваченої, зокрема судом першої інстанції направлялись судові повістки, про виклик обвинуваченої ОСОБА_8 до суду на підготовче судове засідання, в які остання не з`явилась, а також було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 , відповідно до якого місце проживання останньої не значиться, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про невідповідність відомостей зазначених в обвинувальному акті вимогам п.2.ч.2 ст. 291 КПК України.
Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, так як він не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_8 .
Відповідно до анкетних відомостей зазначених у обвинувальному акті обвинувачена ОСОБА_8 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , з доданих до обвинувального акта матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування до ОСОБА_8 застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження слідчими суддями Голосіївського районного суду від 05.11.2018 та 09.11.2018 у виді запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Також, під час досудового слідства ОСОБА_8 прибувала за викликом до слідчого для здійснення відповідних процесуальних дій.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що в матеріалах провадження міститься копія посвідчення про взяття на облік, згідно якої ОСОБА_8 перебуває на обліку у філій Центру обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання, і місце перебування якої може бути зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , тобто адресою, яка зазначена в обвинувальному акті.
Таким чином, висновок суду про зазначення органом досудового слідства недостовірної адреси реєстрації та проживання обвинуваченої, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки він не відповідає фактичним обставинам провадження.
Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до його прибуття до суду. Суд, також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.
Відповідно до змісту ст. 143 КПК України, виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручено відповідним підрозділам органів Національної поліції, а у разі неможливості здійснення приводу, особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовими поясненнями причин невиконання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції направлялись судові повістки, про виклик обвинуваченої ОСОБА_8 до суду на підготовче судове засідання 20.02.2019, 25.04.2019, 02.08.2019, 13.08.2019, 22.08.2019, в які остання не з`явилась, водночас, в матеріалах справи містяться судові повістки, які були повернуті у зв`язку з неврученням адресату, лише на судові засідання призначені на 20.02.2019 та 02.08.2019.
При цьому, окрім, направлення судових повісток, про виклик обвинуваченої до суду на підготовче судове засідання, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що судом першої інстанції вживались інші необхідні заходи для прибуття обвинуваченої до суду першої інстанції, передбачені кримінальним процесуальним законом, тобто дані про те, що судом першої інстанції постановлювались ухвали про привід обвинуваченої, або дані про неможливість здійснення приводу та повернення ухвали до суду з письмовими поясненнями причин її невиконання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України скасувати, а кримінальне провадження повернути до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду.
Ухвала оскарженю не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4