У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке 05.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 за ч.2 ст.364 КК України, погоджене прокурором про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, у кримінальному провадженні відомості про яке 05.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 за ч.2 ст.364 КК України, погоджене прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, відомості про яке 05.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури області надійшла заява виконавчого директора ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» ОСОБА_4 з приводу незаконного відчуження 4 земельних ділянок із земель запасу по 2 га кожна, які знаходяться за межами населеного пункту та території Ірлявської сільської ради Ужгородського району.

Як вбачається з заяви виконавчого директора ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» ОСОБА_4 , невідомим підставним особам було безпідставно та неправомірно надано на праві приватної власності 4 (чотири) земельні ділянки із земель запасу по 2 (два) га кожна, які знаходяться за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, всупереч процедурі виділення земельної ділянки розміром більше 30 га ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» та ТОВ «АВЕ Полігон» з метою реалізації високотехнологічного інвестиційного проекту із будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів.

Внаслідок вказаних дій групі AVE в Україні завдано збитків щонайменше на суму 16 300,00 євро та 75 000,00 грн. В клопотанні вказано, що 16 червня 2015 року між ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» та Закарпатською ОДА було укладено Меморандум про запровадження підприємствами групи АВЕ в Україні Програми концепції збирання побутових відходів у Закарпатській області на 2015-2020 роки.

Розпорядженням Голови Ужгородської РДА «Про розроблення детального плану території» №251 від 16.07.2015 року було вирішено розробити детальний план території для розміщення сміттєпереробного об`єкта за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради.

Протоколом засідання містобудівної ради при відділі містобудування та архітектури Ужгородської районної державної адміністрації від 26.08.2015 року одноголосно вирішено погодити представлений проект детального плану території для розміщення сміттєпереробного об`єкту на території Ірлявської сільської ради, за межами населеного пункту, з урахуванням зауважень.

16.11.2015 року ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» звернулося із листом за вих. №700 до Голови Ужгородської РДА з проханням сприяти у проведенні дослідницьких риб - обраної земельної ділянки.

26.11.2015 року ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» звернулося із листом за вих. №713 до Голови Закарпатської ОДА із проханням у сприянні у проведенні дослідницьких робіт обраної земельної ділянки.

22.12.2015 року Закарпатська ОДА надала відповідь за вих. №7616/06-06 та Протокол наради з питань розміщення полігону твердих побутових відходів в Ужгородському районі від 17.12.2015, згідно з яким було вирішено: - рекомендувати Ужгородській ОДА: 1 ) розмістити у ЗМІ оголошення про проведення громадських слухань; 2) забезпечити проведення громадських слухань; 3) спільно з районною радою опрацювати питання щодо умов надання у користування земельної ділянки під будівництво сміттєпереробного об`єкту; 4) про результати поінформувати облдержадміністрацію у строк до 15 січня 2016 року; - рекомендувати ТОВ «АВЕ Ужгород»: прийняти активну участь у громадських обговореннях; - рекомендувати головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області опрацювати питання щодо підбору земельних ділянок під сміттєпереробні об`єкти у Тячівському, Хустському, Міжгірському та Рахівському районах та до 20 січня 2016 року надати облдержадміністрації відповідні пропозиції.

08.04.2016 року ТОВ «АВЕ Полігон» уклало з ТОВ «Смарттаун» договір на виконання інженерно-геологічних вишукувань, згідно з яким ТОВ «Смарттаун» брало на себе зобов`язання виконати інженерно-геологічні вишукування для проектування сміттєпереробного об`єкту за межами населених пунктів Ірлявської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (урочище Кадубець). ТОВ «АВЕ Полігон» здійснило оплату за послуги ТОВ «Смарттаун» в сумі 75 000, 00 грн.

У вересні 2016 року Sweco Hydroprojekt a.s. (укр. м. «Акціонерне товариство «Свеко Гідропроект») підготувало для ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» проектну документацію (рівень: техніко-економічне обгрунтування) «Комплекс з переробки відходів в Україні для Ужгородського та Мукачівського районів». Вартість даного ТЕО склала 16 300,00 евро.

23.11.2018 року ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» подало запит за вих. № 184 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо надання поточної інформації про земельну ділянку для будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів.

18.12.2018 року Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області надало відповідь за вих. № ПІ-159/0-498/0/63-18. Згідно із наданою інформацією земельна ділянка для будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів: - знаходиться за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради Ужгородського району; - відноситься до земель сільськогосподарського призначення та використовується громадянами для сінокосіння та випасання худоби; - знаходиться у державній власності; - не сформована та відноситься до земель запасу, кадастровий номер не присвоєний; у Головного управління відсутня будь-яка інформація про те, чи звертались будь-які інші треті особи з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; - у Головного управління відсутні будь-які дані щодо актів індивідуальної дії на запитувану ділянку.

Таким чином, здійснених групою підприємств «AVE в Україні» дій було достатньо для виділення необхідної земельної ділянки в користування або у власність з метою будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів.

У серпні 2019 року ТОВ «АВЕ Умвельт Україна» стало відомо про те, що посеред земельної ділянки для будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів виділено невідомим особам 4 (чотири) земельні ділянки загальною площею 8 га для ведення особистого селянського господарства.

Вказаним земельним ділянкам присвоєно відповідні кадастрові номери: 1):10:015:0004; 2):10:015:0005; 3):10:015:0006; 4):10:015:0007.

Слідчий зазначає, що станом на 19.08.2019 була відсутня будь-яка інформація щодо власників вказаних земельних ділянок, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Станом на 30.08.2019 відповідна інформація про право власності та речові права на земельну ділянку також відсутня в Державному земельному кадастрі.

Також станом на 30.08.2019 відсутня будь-яка інформація щодо власників вказаних земельних ділянок, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно даних з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0004 площею 2 га, яка розташована на території Ірлявської сільської ради, зареєстрована за ОСОБА_5 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0005 площею 2 га, яка розташована на території Ірлявської сільської ради, зареєстрована за ОСОБА_6 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0007 площею 2 га, яка розташована на території Ірлявської сільської ради, зареєстрована за ОСОБА_7 ; щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована на території Ірлявської сільської ради - відомості відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №180958421, №180958078, №180958250 від 13.09.2019 в даному реєстрі зареєстровано прав власності на наступні земельні ділянки: 29.08.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0007 за ОСОБА_7 ; 29.08.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0004 за ОСОБА_5 ; 29.08.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0005 за ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що в той же час відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2019 за №182371641 встановлено, що 16.09.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу №1038 від 16.09.2019 перереєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0004 площею 2 га, з ОСОБА_5 на ОСОБА_10 .

Також згідно відомостей з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2019 за №182371351 встановлено, що 17.09.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу №1045 від 17.09.2019 перереєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0007 площею 2 га з ОСОБА_7 на ОСОБА_10 .

Також згідно відомостей з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2019 за №182371097 встановлено, що 17.09.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу №1042 від 17.09.2019 перереєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:015:0005, площею 2 га за ОСОБА_6 на ОСОБА_10 .

Вказані обставини можуть свідчити про те, що службові особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області будучи ймовірно у змові із громадянином ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що ТОВ «АВЕ Умвельт Україна», яке є із інеземними інвестиціями в період з 2015-2019 років проводили дослідження наведених вище земельних ділянок на предмет можливості будівництва й експлуатації полігону твердих побутових відходів та комплексу із перероблення твердих побутових відходів аналогів якого в Україні не має, передали у власність фізичним особам три такі земельні ділянки з подальшим перепродажем їх одній особі ( ОСОБА_10 ), чим самим не врахували інтереси іноземного інвестора, який вніс грошові кошти на проведення відповідних вивчень та досліджень, як наслідок завдали матеріальних збитків ТОВ «АВЕ УМВЕЛЬТ Україна», а також репутаційної шкоди державі перед іноземними інвесторами.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної осіб, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст. 98КПК).

Слідчий вказує на те, що приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що вищевказане нерухоме майно, а саме земельна ділянки з кадастровими номерами :10:015:0004, :10:015:0005, :10:015:0007 площею 2 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів на території Ірлявської сільської ради, Ужгородськгого району, право власності на які станом на 25.09.2019 зареєстровані за ОСОБА_10 та земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована за межами населиних пунктів на території Ірлявської сільської ради є об`єктами злочинного посягання, можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні та підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України, а тому є підстави у накладенні арешту на майно у формі заборони його розпорядженням, оскільки даний захід забезпечення кримінального провадження, не дасть можливості вчиняти подальші протиправні дії направленні на його розтрату, відчуження, приховування або підміну, шляхом зміни власників або здійснення інших цивільно правових угод щодо даного майна, що позбавить можливості накладення на них арешту та повернення їх власнику, а також приймаючи до уваги те, що вказане майно має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використано як докази.

Слідчий в клопотанні зазначає, що з огляду на те, що після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування 05.09.2019 право власності на вказані три земельні ділянки були перереєстровані 16.09.2019 та 17.09.2019 на ОСОБА_10 , що може свідчить про наявність реальних загроз укладення удаваних угод про відчуження їх добросовісним набувачам, а тому розгляд даного клопотання необхідно проводити без повідомлення власника ОСОБА_10 , оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вказане, та, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на наступні об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0004 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0005 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0007 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району.

Окрім того слідчий просить: у зв`язку із наявним ризиком укладення удаваних угод із даним нерухомим майном клопотання про арешт майна прошу розглянути без виклику власника за ким вони зареєстровані або у кого перебувають у володінні.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду рапорт в якому вказав, що подане клопотання підтримує, та просить таке розглянути без його участі.

Слідчий суддя вважає, що заявлене прохання слідчого про розгляд клопотання про арешт майна без виклику його власників, є обґрунтованим. Зокрема, тим, що на підставі договорів купівлі продажу право власності на три із чотирьох земельних ділянок, арешт на які просить накласти слідчий, перереєстровано із попередніх власників на ОСОБА_10 , в короткий період часу. А тому, у разі повідомлення власників майна про розгляд даного клопотання в суді та можливість накладення арешту на земельні ділянки що їм належать, останніми можуть бути вжиті заходи, які унеможливлюють, у разі задоволення клопотання, арешт такого майна, зокрема перереєстрація права власності на належне їм майно.

За таких обставин, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається у відповідності до правил ч.2 ст. 172 КПК України без участі власників майна.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, відомості про яке 05.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294.

Разом із тим, у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність у застосуванні такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При цьому матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів про наявність сукупності підстав та розумних підозр, які вказують, що вищевказане майно - земельні ділянки з кадастровими номерами :10:015:0004, :10:015:0005, :10:015:0007 площею 2 га кожна, які розташовані за межами населених пунктів на території Ірлявської сільської ради, Ужгородськгого району, право власності на які станом на 25.09.2019 зареєстровані за ОСОБА_10 та земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Ірлявської сільської ради у даному кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення, та можливо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та є доказом вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Отже, предметом злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України є вказані земельні ділянки, щодо яких є підтверджені ризики втрати майна в подальшому шляхом відчуження, перетворення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним, необхідність накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0004 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0005 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0007 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідність проведення експертного дослідження, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню у вказаній частині.

З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, з метою забезпечення можливості органам досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 2 ст. КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту земельних ділянок для власників або володільців осіб, та враховуючи потреби досудового розслідування щодо втручання у права та інтереси власників майна на даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя вважає вірним застосовувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, та вважає, що заборона розпорядження та відчужування вказаним нерухомим майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх, без позбавлення права користування ними.

Крім того, власники або володільці майна мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке 05.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 за ч.2 ст.364 КК України, погоджене прокурором про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на наступні об`єкти нерухомого майна, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0004 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0005 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради; земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0007 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородськго району, право власності на які станом на 25.09.2019 зареєстровані за ОСОБА_10 ; та земельну ділянку з кадастровим номером :10:015:0006 площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Ірлявської сільської ради, Ужгородського району, відомості про право власності на яку відсутні, без заборони власників або володільців майна права користування вказаними нерухомим майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та фізичним особам, щодо майна яких вирішувалось питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1