Справа № 529/1066/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. полтава, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, який проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. ст. 358 ч. 1 та 358 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку вересня 2019 року, перебуваючи на автостанції №3, що в м. Полтава, вул. Зіньківська, 6Б, знайшов пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 видане 16. 10. 1996 року, яке забрав собі.

У подальшому, 13. 09. 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого пенсійного посвідчення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , № НОМЕР_1 , видане 16. 10. 1996 року за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вніс зміни до документу шляхом наклеювання на первісний фотознімок свій особистий, тим самим підробивши пенсійне посвідчення, з метою використання його в особистих цілях для пред`явлення у касах автостанцій та в громадському транспорті.

Потім, обвинувачений ОСОБА_4 13. 09. 2019 року, в обідній час усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на автостанції Диканька, по вул. Кащука, 1, в смт. Диканька Диканського району Полтавської області з метою отримання пільг при купівлі білету на проїзд у громадському транспорті, пред`явив касиру автостанції ОСОБА_7 завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 16.10.1996 року, яке заповнене на ім`я ОСОБА_6 , тим самим використав його.

При розгляді справи в суді, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 4 КК України, визнав повністю та детально пояснив суду, що він дійсно у вересні 2019 року перебуваючи на автостанції в м. Полтава, знайшов пенсійне посвідчення, яке забрав собі, а потім за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вклеяв у нього власний фотознімок. Потім, обвинувачений пояснив, що він 13. 09. 2019 року перебуваючи на автостанції в смт. Диканька пред`явив касиру автостанції підроблене пенсійне посвідчення, щоб отримати пільги при купівлі білету на проїзд в громадському транспорті.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому він його захисник та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 385 ч. 1 КК України як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права з метою використання його підроблювачем є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 знайшов пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 видане 16. 10. 1996 року, яке забрав собі, а потім 13. 09. 2019 року реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого пенсійного посвідчення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вказане пенсійне посвідчення за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вніс зміни до документу шляхом наклеювання на первісний фотознімок свій особистий, тим самим підробивши пенсійне посвідчення, з метою використання його в особистих цілях для пред`явлення у касах автостанцій та в громадському транспорті.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 385 ч. 4 КК України як використання завідомо підробленого документу, є також вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 13. 09. 2019 року, в обідній час усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на автостанції Диканька, по вул. Кащука, 1, в смт. Диканька Диканського району Полтавської області з метою отримання пільг при купівлі білету на проїзд у громадському транспорті, пред`явив касиру автостанції ОСОБА_7 завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 16.10.1996 року, яке заповнене на ім`я ОСОБА_6 , тим самим використав його.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність тяжких наслідків вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд по справі не вбачає.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, а до суду ним була надана досудова доповідь, згідно якої встановлено, що правопорушник ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується позитивно, підтримує добрі стосунки з сусідами. Разом з тим причинами вчинення нових умисних злочинів обвинуваченим, на думку уповноваженого органу пробації, є відсутність офіційної роботи, а отже, тяжке матеріальне становище; наявність кримінального минулого.

Згідно висновку уповноваженого органу з питань пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 в громаді можливий лише у винятковому порядку, бо є певний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, крім того ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як середній.

Беручи до уваги ту обставину, що обвинувачений хоча вчинив злочин невеликої тяжкості, але він чистосердечно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, є особою похилого віку, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а досягне мети при призначенні йому покарання у виді штрафу в доход держави.

Так як обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено декілька злочинів, то під час призначення покарання обвинуваченому слід застосувати вимоги ч.1 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити йому остаточне покарання у вигляді штрафу в доход держави.

Судові витрати по справі, обвинуваченим ОСОБА_4 сплачено добровільно під час розгляду справи в суді, в розмірі 1100 грн. 00 коп.

Долю речових доказів за провадженням вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 4 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 358 ч. 1 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп.;

за ст. 358 ч. 4 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 1700( одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. двох років обмеження волі.

Речовий доказ у вигляді пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 видане 16. 10. 1996 року, яке знаходиться на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області- ЗНИЩИТИ.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Диканський районний суд, за виключенням обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: