Справа № 138/2450/19
Провадження №11-кп/801/1434/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонногосуду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До суду з Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, по якому під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.10.2019.
В підготовчому судовому засіданні прокурор також заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 терміном на 60 діб, яке мотивоване тим, що не відпали ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, і у разі застосування більш м`якого виду запобіжного заходу обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжувати вчиняти нові злочини.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року клопотання задоволено. Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 19.12.2019.
Визначено заставу у розмірі, що становить 43 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 86301 (вісімдесят шість тисяч триста одна) гривня, в разі внесення якої ОСОБА_7 необхідно звільнити з-під варти з покладенням на нього, на строк 30 (тридцять) днів з моменту звільнення з-під варти, обов`язків прибувати до суду за викликом, а також повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено, що в разі невиконання зазначених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуватиметься у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року в частині застосування до нього запобіжного заходу тримання під вартою, постановивши в цій частині нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, на його думку, оскаржувана ухвала в цій частині не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, мають місце істотні порушення норм КПК, а саме досудовим слідством не встановлено знаряддя вчинення злочину, відбитки пальців.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін, вважає її законною та обгрунтованою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ордера (а.с.19) - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, на електрону адресу Вінницького апеляційного суду надійшла його заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 без його участі, в зв`язку з зайнятістю в інших судових засіданнях в Могилів-Подільському міськрайонному суді. Обвинувачений та прокурор не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у його відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції встановив та виходив з того, що в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого терміном на 60 діб, мотивуючи його тим, що не відпали ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, і у разі застосування більш м`якого виду запобіжного заходу обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні , а також продовжувати вчиняти нові злочини.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в суді першої інстанції заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили суд застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При вирішенні питання про можливість зміни обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, судом першої інстанції враховано вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не пов`язаний міцними соціальними зв`язками, , не працює та не має власного житла, розлучений, не має на утриманні інших осіб, а його дочка, 2011 року народження, проживає в м. Атаки Республіки Молдова.
Крім того, судом враховані вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Також судом враховані і вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Встановлено, що вироками Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2019 та Вінницького апеляційного суду від 05.08.2019 ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
Згідно з вимогою про судимість ОСОБА_7 на даний час на розгляді в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області знаходиться ще одне кримінальне провадження відносно нього за ч.3 ст.185 КК України. Він не є працевлаштованим та не має постійного доходу, у зв`язку з чим може вчиняти нові корисливі правопорушення, щоб забезпечити своє проживання. Також знайомий із свідком ОСОБА_9 та є близьким знайомим свідка ОСОБА_10 , що дає підстави обгрунтовано вважати, що ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, може впливати на вказаних свідків аби вони дали показання, які в подальшому можуть істотно вплинути на прийняття рішення судом у даному провадженні.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, оцінка ризику втечі підсудного має проводитись з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
З огляду на викладене, апеляційний суд повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, та вважає, що встановлені обставини дають підстав вважати, що ризики в кримінальному провадженні, які стали підставою для застосування судом щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та вірогідність їх настання є досить високою, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується, відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування в частині оскарження, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонногосуду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:/підпис/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2