Справа № 742/1480/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/700/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001809, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2019 року про повернення обвинувального акта відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Охіньки, Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить її скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , повернуто прокурору.

Суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 всупереч вимог кримінально-процесуального законодавства містить неконкретне обвинувачення, про що зазначено в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 31.05.2019 року, що в свою чергу, порушує право обвинуваченої на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити їй обвинувачення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповненнях до неї, прокурор посилається на необґрунтованість підстав повернення обвинувального акту. Оскаржуване рішення про повернення обвинувального акта належним чином не вмотивоване, не вказано в чому саме полягає неконкретність обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

При цьому судом не враховано те, що обвинувачення, викладене у вироку Новозаводського районного суду від 22.12.2018 року (як і у попередньому скасованому вироку суду 1-і інстанції від 19.01.2017 року) не відповідає обвинуваченню, що було висунуто ОСОБА_6 , згідно обвинувального акта від 11.05.2016 року.

А саме, у переглянутому Чернігівським апеляційним судом вироку суду 1-ї інстанції в порядку ч. 2 ст. 337 КПК України з обвинувачення ОСОБА_6 виключено наступне твердження: «За допомогою найманих працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про злочинний характер дій ОСОБА_6 » та «завантажила до невстановленого автомобіля марки «Газель» під керуванням невстановленої особи та з його допомогою вивезла».

Саме такі зміни в обвинуваченні, здійснені судом 1-ї інстанції в порядку ст. 337 КПК України за власною ініціативою, призвели до неконкретності обвинувачення, оскільки було виключено опис вчинених обвинуваченою дій та способу розтрати.

Але в обвинувальному акті наведено формулювання обвинувачення, що містить в повній мірі конкретизоване твердження про вчинення особою злочину з наведенням часу, місця, способу, форми вини та мотивів. Питання доказування цього обвинувачення під час судового розгляду, виходить за межі питань, що підлягають з`ясуванню у підготовчому судовому засіданні.

Посилаючись на неконкретність обвинувачення, суд фактично під час підготовчого судового засідання неправомірно вдався до оцінки обставин кримінального правопорушення, що можливо лише при судовому розгляді справи.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31.05.2019 року вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, був скасований з підстав пред`явлення особі неконкретного обвинувачення та не виконання вказівок апеляційного суду, вказаних в попередній ухвалі, якою скасовано обвинувальний вирок у даному кримінальному проваджені щодо ОСОБА_6 .

Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України, зокрема, в порядку ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 цієї статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Виклад таких обставин має включати: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета його вчинення.

Виходячи з цього, обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно, в ньому має бути виписана як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона злочину, суттєві обставини щодо кримінального правопорушення, щоби обвинувачена мала можливість захищатись від чіткого, зрозумілого обвинувачення.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 є неконкретними, оскільки такі не містять в собі дані, які вказують на вчинення особою конкретного кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 191 КК України, об`єктивна сторона якого полягає, серед іншого, у розтраті, тобто, у незаконному і безоплатному витрачанні (споживанні, продажу, безоплатній передачі, обміні, передачі в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб. Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна.

Сам по собі факт виявлення недостачі товарно - матеріальних цінностей, як прокурор вважає встановленим, не є підставою для висновку про розтрату чужого майна, якщо не було встановлено, які дії винна особа вчинила або повинна була вчинити для виникнення недостачі та спосіб незаконного обернення чужого майна на свою користь чи на користь інших осіб в особливо великих розмірах. Крім того, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, не містять переліку усіх послідовних дій ОСОБА_6 , працюючої у СТОВ «Дружба-Нова» завідувачем складу зернового, до моменту закінчення злочину, які б привели до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Такі недоліки у викладі фактичних обставин та формулювання обвинувачення є перешкодою для призначення обвинувального акту до розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що у попередніх ухвалах, якими вироки у даному кримінальному провадженні були скасовані у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, зазначалось, окрім іншого, що не було перевірено версія захисту щодо мінеральних добрив, які надходили на склад та передавались обвинуваченій під звітність і приймались нею по кількості мішків біг-бегів, кожний вагою по 500 кілограмів або по 1 тонні.

Складське приміщення не було забезпечене вагами та відсутні відомості про те, що одержані обвинуваченою біг-беги зважувались у тому числі і в іншому місці, до їх прибуття до місця призначення та докази на підтвердження того, що вага кожного мішка відповідала вазі, зазначеній в супровідних документах.

Підлягали перевірці і версія сторони обвинувачення, що завскладом відром відсипала мінеральні добрива з кожного 500 кілограмового та 1 тонного з біг-бегу, а потім вивозила із складу, який охороняється та збувала. Разом з тим, з урахуванням об`єкту посягання мінеральні добрива, їх виду, призначення та кількості, близько 60 тон, їх необхідно було вивозити за допомогою транспортного засобу та збувати стороннім особам (том 3 а.п.185-191).

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, позбавляє обвинувачену ОСОБА_6 можливості захищатись від пред`явленого обвинувачення та порушує її право на захист.

Зазначені порушення позбавляють суд 1 інстанції можливості розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення.

Твердження прокурора про помилковість висновку суду 1 інстанції щодо неконкретності обвинувачення, колегія суддів не приймає до уваги з викладених вище підстав.

Посилання прокурора, що судом не враховано те, що обвинувачення, викладене у вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2018 року не відповідає обвинуваченню, що було висунуто ОСОБА_6 згідно обвинувального акта від 11.05.2016 року, оскільки судом в порядку ч. 2 ст. 337 КПК України виключено з його формулювання твердження «про вчинення злочину за допомогою найманих працівників, які не були обізнані про дії ОСОБА_6 » та «завантажила до невстановленого автомобіля марки «Газель» під керуванням невстановленої особи та з його допомогою вивезла», що, на думку апелянта, призвело до неконкретності обвинувачення, жодним чином не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, посилаючись на неконкретність обвинувачення, вийшов за межі, встановлені КПК України, так як під час підготовчого судового засідання надав оцінку обставинам кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки під час проведення підготовчого судового засідання судом 1 інстанції в повній мірі були дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства, зокрема, ст. 314 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 291, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, повернуто прокурору внаслідок невідповідності вимогам ст. 291 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4