Справа № 524/4535/19
Провадження № 1-кп/524/331/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001953 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.06.2019, близько 01:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе «Кордон», яке розташоване поблизу річки Сухий Кагамлик в місті Кременчуці, побачив в руках ОСОБА_7 мобільний телефон. Після чого у нього раптово виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_7 , несподівано, з метою заволодіння телефоном, штовхнув останнього обома руками в грудну клітину, від чого ОСОБА_7 впав спиною на землю, при цьому виставивши руки вперед. Після чого, ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито, шляхом ривку з правої руки потерпілого, заволодів мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy A3" ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №485/Кр від 11.06.2019, вартість мобільного телефону "Samsung Galaxy A3" ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на момент викрадення складає 1400 гривень.

В результаті протиправних дій, потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріального збитку на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Під час досудового розслідування між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та законним представником обвинуваченого ОСОБА_6 за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 25.06.2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р.№ 13 Угода про примирення також може укладатися, якщо її сторонами чи стороною є неповнолітні. У такому випадку угода укладається за участю законних представників і захисників неповнолітніх. При цьому якщо неповнолітній досяг шістнадцятирічного віку, він має право укладати угоду про примирення самостійно, але за наявності згоди його законного представника. Якщо ж неповнолітній не досяг шістнадцяти років, угоду про примирення за його згодою укладає законний представник неповнолітнього. Про надання згоди неповнолітнім, його законним представником у наведених вище випадках обов`язково має бути зазначено в угоді про примирення та засвідчено їх підписом. Укладення угоди у випадку, якщо неповнолітній заперечує проти такої угоди, не допускається. Такий підхід слід використовувати і тоді, коли укладається угода про визнання винуватості з неповнолітнім підозрюваним/обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином укладення угод по якому не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої він надає згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.
При цьому судом встановлено, що Законний представник обвинуваченого та ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні інкримінованому йому злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні проти затвердження укладеної угоди не заперечував.
Захисник ОСОБА_4 , законний представник обвинуваченого в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечували і просили її затвердити, посилаючись на добровільність її укладення, на наявність письмової згоди потерпілого та на те, що угода відповідає вимогам чинного законодавства.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 .

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та законним представником обвинуваченого ОСОБА_6 , укладену 25 червня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: