УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2019 року

м. Київ
справа № 310/524/19
провадження № 51-2231ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2018 року й ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 січня 2019 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10 січня 2018 року за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.
Встановлені обставини
За вироком місцевого суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 1

ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК до покарання за цим вироком частково, у виді позбавлення волі на строк 1 місяць, приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10 січня 2018 року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди і 31 784,02 грн матеріальної.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок місцевого

суду без змін.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, захисник звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, яка не відповідала ряду вимог, встановлених у ст. 427 КПК, а тому ухвалою Верховного Суду від 11 травня

2019 року цю касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне зазначені в ухвалі недоліки в установлений строк, його касаційна скарга буде повернута.
У відповідь на ухвалу Верховного Суду від 11 травня 2019 року захисник надіслав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення судами першої й апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок місцевого суду й ухвалу апеляційного суду і перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 121 КК на ст. 128 КК.
Мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним у статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу захисника без руху, Верховний Суд в ухвалі від

11 травня 2019 року вказував, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Верховний Суд зазначав, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для зміни судових рішень і які, на її думку, були допущені судами при винесенні вироку та ухвали, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому Верховний Суд зауважував, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відсутність у касаційній скарзі зазначеного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану касаційну скаргу захисника, Верховний Суд дійшов висновку, що вказані в ухвалі касаційного суду від 11 травня 2019 року недоліки скаржник не усунув, а отже вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так при повторному зверненні до касаційного суду захисник лише формально вказує на порушення судами першої й апеляційної інстанцій вимог статей 94 і

284 КПК, у той же час не наводить обгрунтування незаконності їх рішень відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК та не зазначає, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність і обгрунтованість постановлених цими судами рішень,

і чому їх слід відносити до безумовних підстав для зміни касаційним судом вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду, з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412 і 419 цього Кодексу.
У касаційній скарзі не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимог ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи апеляційної скарги обвинуваченого в порушення ст. 419 цього Кодексу не дослідив,

не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Також захисник у касаційній скарзі знову не навів доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, викладених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги обвинуваченого стосовно правильності кваліфікації його за ч. 1 ст. 121 КК за фактичних обставин, встановлених судами першої й апеляційної інстанцій. Натомість він посилається на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження і спонукає касаційний суд дати іншу оцінку доказам, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до статей 433 і

438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Таким чином захисник не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Верховний Суд повторно зазначає, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень та недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на викладене, оскільки захисник не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі

п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернути касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2018 року й ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3