Справа № 446/526/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
06.03.2015 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ в Львівській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 17.12.2014 слідчим відділенням Кам`янка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області розпочато кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 17 грудня 2014 року близько 09 години, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли в житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрали золоті вироби на загальну суму 7000 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальних збитків на вищевказану суму.

05.03.2015 по кримінальному провадженні №0001002 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, непрацюючий, уродженець м.Радехів, житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий, депутатом не являється.

Вина ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться протоколом огляду місця події від 17.12.2014, протоколом пред`явлення особи для впізнання, а також іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю.

05.03.2015 о 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 було затримано відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

Разом з тим, 06.03.2015 до матеріалів кримінального провадження №0001002 від 17.12.2015, на підставі ст.217 КПК України, приєднано матеріали кримінального провадження № 0000144 від 27.02.2015, по якому є достатньо підстав вважати, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, який відповідно до ч.3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, є жителем іншого району, окрім цього, під час досудового розслідування не в повній мірі встановлено місце знаходження речей здобутих злочинним шляхом, та речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому подальше його перебування на волі може спричинити до переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, для того, щоб запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на інший більш м`який.
Суд, заслухавши думку прокурора, слідчого, які вважають, що клопотання слід задовольнити, захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просять змінити запобіжний захід на більш м`який, вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
У ході розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також доведено те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вище вказаним ризикам.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінивши в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність ризиків що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання даним ризикам вважаю, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
А тому, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в розмірі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок тисяч) грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 буде звільнений з-під варти у даному кримінальному провадженні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193,194,196, 309 КПК України,-
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, уродженця м. Радехів, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту затримання, тобто з 05.03.2015 р. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 05.05.2015 р.
У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок тисяч) гривень.
У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого та прокурора;
- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця свого проживання.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора прокуратури Камянка-Бузького району Львівської області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.