У Х В А Л А

28 листопада 2019 року
м. Київ
Провадження № 13-93зво19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

перевіривши заяву засудженого ОСОБА_20 про перегляд судових рішень щодо нього за виключними обставинами,
установила:
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 25 листопада 2004 року ОСОБА_20 засуджено за пунктами «а», «з» «і» ст. 93, ст. 94, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 145 КК 1960 року, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК з застосуванням положень статей 70, 71 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ст. 96 КК ОСОБА_20 призначено примусове лікування від алкоголізму за місцем відбування покарання.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 лютого 2006 року вказаний вирок змінено та ухвалено: вважати ОСОБА_20 засудженим за сукупністю вищевказаних злочинів на підставі ст. 42 КК 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю; на підставі ст. 43 КК 1960 року за сукупністю вироків вважати його засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю; виключити рішення суду про застосування до ОСОБА_20 на підставі ст. 96 КК примусового лікування від алкоголізму у місцях відбування покарання. У решті вирок залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_20 подав заяву до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати в порядку виключного провадження. Просив: розглянути діяльність судді Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_21 щодо його рішення про видачу виконавчих листів про конфіскацію майна заявника та відшкодування майнової шкоди потерпілому, яке, на думку заявника, є незаконним; визнати такі дії судді зловживанням службовим становищем; скасувати виконавчі листи, про що ухвалити відповідне рішення.
Перевіривши наведені у заяві доводи та долучені до неї матеріали, Велика Палата Верховного Суду (далі Велика Палата), вважає, що у відкритті провадження за виключними обставинами належить відмовити з огляду на таке.
Засуджений ОСОБА_20 вважає, що суддя Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_21 вчинив злочин зловживання службовим становищем, коли 18 квітня 2006 року видав виконавчі листи про конфіскацію майна заявника та відшкодування майнової шкоди потерпілому.
Цю обставину він вважає виключною згідно з положеннями гл. 34 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами у разі вчинення суддею злочину, внаслідок якого ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення, подається до суду тієї інстанції, суддею якого він був.
Проте, Велика Палата не є таким судом, а тому не має компетенції переглядати за заявою ОСОБА_20 судові рішення за виключними обставинами, які передбачені п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК.

Керуючись статтями 463, 464КПК,Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_20 про скасування за виключними обставинами судових рішень щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_11

ОСОБА_3 ОСОБА_12
ОСОБА_4 ОСОБА_13

ОСОБА_5 ОСОБА_6
ОСОБА_14 ОСОБА_7

ОСОБА_15 ОСОБА_16
ОСОБА_8 ОСОБА_17
ОСОБА_9 ОСОБА_18
ОСОБА_10 ОСОБА_19