Провадження № 1-кс/161/7401/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 , 2007 р.в., з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вказаним автомобілем. Зберігати вказаний автомобіль на арешт майданчику у с. Сокиричі, Ківерцівського району, Волинської області.
Клопотання вмотивоване тим, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003261 від 28.08.2019 року.
28.08.2019 року близько 13 год. водій автомобіля марки «Рено Лагуна» НОМЕР_2 ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Львівській та здійснюючи маневр повороту на вул. Потебні , допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 отримав тілесні ушкодження.
В ході огляду місця події від 28.08.2019 року автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 був оглянутий, тимчасово вилучений та поміщений на арешт майданчик у с. Сокиричі Ківерцівського району.
Підставою накладення арешту на автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 згідно ст. 170 КПК України є те, що вказаний автомобіль є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а саме був знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди вчинення вказаного злочину у вигляді пошкоджень, що підтверджується протоколом огляду місця події, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Метою накладення арешту на автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речового доказу.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 09.11.2017 Центром 0741 власником автомобіля марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 є ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Користувачем вказаного автомобіля є ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_4 ).

У зв`язку з тим, що зазначений вище автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України з метою збереження речового доказу, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вказаний транспортний засіб з позбавленням права на відчуження, розпорядження вказаним майном.

В судовому засіданні, заслухавши з приводу клопотання думку: прокурора та слідчого, які клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому, думку власника майна ОСОБА_5 , який заперечував щодо накладення арешту, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0003261 від 28.08.2019 року, на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Шевроле Авео» НОМЕР_1 , 2007 р.в., з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вказаним автомобілем, який зберігати на арешт майданчику у с. Сокиричі, Ківерцівського району, Волинської області.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1