ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2783/19 Справа № 193/1064/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
засудженого(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, засудженого вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 08.02.2012 року за ч.2 ст. 307, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року у задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_8 було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що, як вбачається з матеріалів, засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно, залучався до праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, працездатний, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, за станом здоров"я являється інвалідом 2 групи, до робіт на виробничих майстернях установи не залучається. За власним бажанням без оплати праці виконує посильні роботи по благоустрою відділення де проживає, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення" та "Духовне відродження". Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та отримує посилки. За вироком суду має позов на суму 2026,16 гривень, виконавчі листи до установи не надходили, вину у скоєному злочині визнає.
Також ОСОБА_8 має 2 стягнення та 4 заохочення, засуджений за тяжкий злочин, а також має цивільний позов на суму 2026,16 гривень, який не погашений, тому все це, на думку суду, не вказує на виправлення засудженого, а тому підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, неможливо.

Засуджений ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року та звільнити його умовно-достроково, оскільки він постійно виконує всі вимоги й розпорядження адміністрації закладу, та дотримується виконання КВК України, займається корисною працею, має два стягнення, які не є злісними і 3 подяки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період відбування покарання, суд першої інстанції вірно зазначив, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність чотирьох заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а також суду не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_8 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
З таким висновком суду погоджується й колегія суддів та вважає, що вищенаведене свідчить про не готовність наразі ОСОБА_8 до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання про умовно-дострокове звільнення засудженого є в даному випадку передчасним, оскільки до кінця строку відбуття покарання ще дійсно залишається досить тривалий проміжок часу, що є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 08.02.2012 року за ч.2 ст. 307, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання: 10.11.2016 року, кінець строку 10.11.2020 року. Засуджений ОСОБА_8 на даний час відбув 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Згідно наданих матеріалів засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 23.11.2016 року. Під час утримання в Черкаській установі виконання покарань (№30) характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. За час відбування покарання у ДУ Софіївська виправна колонія №45 з 06.12.2016 року має 4 заохочення (20.06.2017 року, 16.01.2018 року, 20.07.2018 року, 26.02.2019 року), та 2 стягнення, отримані у листопаді 2018 року, які погашені, характеризується позитивно, залучався до праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, працездатний, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, за станом здоров"я являється інвалідом 2 групи, до робіт на виробничих майстернях установи не залучається. За власним бажанням без оплати праці виконує посильні роботи по благоустрою відділення де проживає, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення" та "Духовне відродження". Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та отримує посилки. За вироком суду має позов на суму 2026,16 гривень, виконавчі листи до установи не надходили, вину у скоєному злочині визнає.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що факт, того, що ОСОБА_8 виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це такі дії засудженого не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, а отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 своїм відношенням до праці та поведінкою ще не довів своє виправлення та перевиховання і обґрунтовано відмовив у задоволенні подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, а тому доводи апелянта про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення необґрунтовані. У зв`язку з чим ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст., 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4