Ухвала
Іменем України

15 жовтня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретареві ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні у смт.Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000903 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.303, ч.1 ст.263 КК України,

та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України -

встановив:

Перед оголошенням перерви у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_10 обвинувачена ОСОБА_7 заявила суду письмове клопотання, де просила зміни їй запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на тривалий час перебування під вартою, міцність соціальних зв`язків і відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України на які вказує прокурор.

Прокурор заявив письмові клопотання щодо продовження строку тримання під вартою на 60 днів, який спливає 18 жовтня 2019 року обвинуваченим обґрунтовуючи клопотання тим, що на даний час не відпали ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, є ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, ухилення від суду. Щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, про які зазначили в своєму клопотанні обвинувачена ОСОБА_7 , вказав, що саме з причин неявки сторони захисту неодноразово відкладались судові засідання.

Захисник ОСОБА_9 просив суд застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки його підзахисна не має намір ухилення від явки до суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, звернув увагу суду на наявність у його підзахисної на утриманні малолітньої дитини, посилаючись на необґрунтування прокурором зазначених ризиків відповідно до ст. 177 КПК України та тривалість перебування під вартою його підзахисної. Звернув увагу суду те, що тяжкість інкримінованого правопорушення не впливає на наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу. Просив застосувати щодо його підзахисної цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю та вилучення паспорту.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, та просила змінити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника. Будь-яких інших клопотань не мала.

Колегія суддів, вислухавши доводи та аргументи учасників провадження щодо заявлених ними клопотань, дослідивши аргументи, приходить до наступних висновків.

За приписом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом установлено, що слідчим суддею обвинуваченим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, наявність у них родини та утриманців, їх репутацію тощо.

При цьому при продовженні обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжного заходу враховувались наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи те, що обвинувачені підозрюється у вчиненні злочинів, зокрема особливо тяжкого злочину за ч.2 ст.149 КК України санкція за яке передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останні можуть переховуватися від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення покарання; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки враховуючи те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані свідки, а тому обвинувачені перебуваючи на волі можуть здійснювати на них тиск, як фізичний так і психологічний, з метою дачі неправдивих свідчень та уникнення від відповідальності, а також перебуваючи на волі останні можуть вчинювати даний тиск на осіб; ризик, передбачений п. 2, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення вказаних кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи той факт, що обвинувачені не мають офіційного джерела прибутку, останні знаходячись на волі можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити злочину діяльність.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Сукупність вищезазначеного є достатнім для продовження обвинуваченим дії вказаного запобіжного заходу ще на 60 днів, тому як суспільний інтерес переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинувачених і не дозволяє застосувати інші (альтернативні) види запобіжних заходів, які на думку суду, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не завершене до спливу строку тримання під вартою.

Таке судове рішення відповідає вимогам ч.2 ст.177 і ст.178 КПК України та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з цим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Оголосити перерву у розгляді справи до 12 години 00 хвилин 22 жовтня 2019 року. Резервними датами визначити: 11 листопада 2019 року о 12 годині 00 хвилин, 25 листопада 2019 року о 12 годині 00 хвилин, 10 грудня 2019 року о 14 годині 00 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 13 грудня 2019 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим і направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3