МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/690/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000329 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кандибине Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, який має повну середню освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 ,
потерпіла ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року змінити в частині задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди з 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. на 4000 (чотири тисячі грн.)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока) годин.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь:
- потерпілої ОСОБА_9 915 грн. (дев`ятсот п`ятнадцять) 63 коп. матеріальної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди;
- держави витрати на лікування потерпілої 4219 грн. (чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) 67 коп.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Не оспорюючи обставин кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції, доведеності винуватості та кваліфікації його дій, вважає вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди таким, що підлягає зміні, оскільки, на його думку, потерпілою не доведено визначений розмір моральної шкоди. .
Апелянт вважає, що розмір моральної шкоди у даному випадку є надмірним.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом визнано доведеним, що 12 травня 2018 року близько 20.00 год., ОСОБА_6 перебуваючи біля території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс їй 4 удари руками по голові, 2 удари руками в область грудної клітини та схопив обома руками за плечі, намагаючись повалити на землю, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, нижньої щелепи зліва та грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційний скарзі, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілої та думку прокурора, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за обставин, наведених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, що, як і кваліфікація дій за частиною 2 статті 125 КК України, а також вид та розмір призначеного покарання, апелянтом не оспорюється, внаслідок чого, відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Також не оспорюється апелянтом цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та цивільний позов прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах комунальної установи Новоодеська центральна районна лікарня.
Що стосується цивільного позову ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, то він вирішений судом першої інстанції відповідно до статей 127, 128, 129 КПК України, статей 23, 1167, 1187 Цивільногь кодексу України (надалі ЦК України).
Так, відповідно до частини 1 статті 129, абзацу 7 пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.
Згідно вимог частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 23 ЦК України, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 УЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Відповідно до положень частини 1 статті 1168 ЦК України, моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо спричинення потерпілій ОСОБА_9 , в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди, яка полягала у стражданнях пов`язаних в перенесенні фізичного болю від отриманих травм, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, перебування на стаціонарному лікуванні протягом 7 днів, порушенні нормального ритму життя, вимушеності обмеження задоволення життєвих потреб, виходячи з вимог розумності і справедливості, факту отримання моральної травми потерпілою, що вплинуло на її моральний стан, психологічну рівновагу та спокій.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом першої інстанції, відповідно до положень частини 3 статті 23 ЦК України, в повному обсязі враховано характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, ступеня вини обвинуваченого, інші обставини, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховано вимоги розумності і справедливості.
Твердження апелянта, щодо відсутності доказів завдання потерпілій ОСОБА_9 моральної шкоди, є безпідставними, оскільки спростовані показаннями самого обвинуваченого, який не оспорював факт спричинення тілесних ушкоджень та їх наслідків для потерпілої, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , у тому числі щодо перебування на стаціонарному лікуванні, її душевних страждань, порушення нормального ритму життя, вимушеності обмеження задоволення життєвих потреб, перенесення фізичного болю від отриманих травм.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для зміни вироку в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Також не виявлено і порушень основних засад кримінального провадження, у тому числі верховенства права.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: