Справа № 750/4434/19
Провадження № 1-кп/750/272/19
У Х В А Л А

23 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

предст. потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, обвинувальний акт відносно якого надійшов від прокурора прокуратури Черкаської області та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007259 від 06 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Вказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 з додатками надійшов до суду 18 квітня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, проти чого не заперечували обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 .

Представник потерпілого ТОВ АК «Сівер-Авто» адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України з наступних підстав:

-суд здійснює судовий розгляд лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, однак обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 не містить усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, що були встановлені в ході досудового розслідування;

-кримінальне провадження у ході досудового розслідування стосовно директора ТОВ АК «Сівер-Авто» ОСОБА_7 закрито безпідставно, з наданням за однакових вихідних даних переваги одного висновку експерта над іншим;
-невірно визначений період та суми привласнення грошових коштів підприємства, а також не спростовані обгрунтовані припущення щодо обізнаності та співучасті інших керівних працівників підприємства щодо незаконного заволодіння коштами, що спричинило збитки підприємству.

Сторони обвинувачення та захисту заперечили проти такого клопотання, зазначивши, що вказані обставини не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Встановленими фактичними обставинами у обвинувальному акті прокурор вважає те, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника відділу збуту ТОВ АК «Сівер-Авто», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції:
-у травні 2017 року, використовуючи свої повноваження всупереч інтересам ТОВ АК «Сівер-Авто», діючи умисно з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, а саме, коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів, що знаходились на відповідальному зберіганні підприємства, виготовив необхідний пакет документів з наслідуванням дійсного підпису директора ОСОБА_7 , надавши таким чином їм юридичної сили та статусу офіційних документів, з метою реалізації ОСОБА_8 автомобіля «Toyota Land Cruiser 200 4.5L Wagon A/T» вартістю 2 286 804.68 грн.;
-у подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від реалізації автомобіля, ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам ТОВ АК «Сівер-Авто», передав ОСОБА_8 автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» та завідомо підроблені ним документи, після чого отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2 286 804.68 грн. як плату за реалізований автомобіль, однак на рахунок ТОВ АК «Сівер-Авто» вказані кошти не вніс.
Аналогічні встановлені фактичні обставини зазначені у обвинувальному акті стосовно реалізації автомобіля «Toyota RAV4 Hybrid» вартістю 837 504.84 грн. покупцю ОСОБА_9 .

В обвинувальному акті у розділі «Фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими» зазначено: «В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 незаконно заволодів майном, а саме коштами ТОВ «Автомобільна компанія «Сівер-Авто», тим самим спричинив матеріальні збитки вказаному товариству на загальну суму 3 124 309, 54 грн., що в 3905 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками».

Розділ обвинувального акту «Формулювання обвинувачення» містить ідентичну інформацію, вказану у попередньому вищенаведеному розділі.

Таким чином, за змістом обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні наступних протиправних діянь:
-умисне, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, виготовлення пакету документів з наслідуванням дійсного підпису директора ОСОБА_7 , з наданням їм юридичної сили та статусу офіційних документів, з метою реалізації ОСОБА_8 автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» вартістю 2 286 804.68 грн.;
-внесення недостовірних відомостей в частині підписанта з наслідуванням дійсного підпису директора ОСОБА_7 до офіційного документу - договору купівлі-продажу № SA-0000072 від 23.05.2017 автомобіля «Toyota Land Cruiser 200»;
-виготовлення акту огляду реалізованого транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200» та акту приймання-передачі товару, з внесенням до них недостовірних відомостей в частині підписанта документів у вигляді наслідування підпису директора ОСОБА_7 та скріплення відтиском печатки;
-передача ОСОБА_8 автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» та завідомо підроблених ним документів, з наступним отриманням від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 2 286 804.68 грн. як плату за реалізований автомобіль, без внесення їх на рахунок ТОВ АК «Сівер-Авто».

Такі ж протиправні діяння ОСОБА_6 зазначені у обвинувальному акті щодо реалізації автомобіля «Toyota RAV4 Hybrid» вартістю 837 504.84 грн.

Згідно положень п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно, в ньому має бути виписана як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона злочину.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок, слугує у подальшому беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" зазначає, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачають необхідність викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Такі вимоги закону при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 не дотримані, оскільки згідно правової кваліфікації, викладеної у обвинувальному акті, ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 2 ст. 364-1 та ч. 2 ст. 366 КК України, однак, як у викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, так і при формулюванні обвинувачення, перелічені лише ряд обставини вчинення кримінальних правопорушень, однак жодне з них не кваліфіковано за окремою статтею чи частиною статті Кримінального Кодексу України, а містить лише загальне обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є неконкретне, що позбавляє як обвинуваченого належним чином здійснювати свій захист, так і суд можливості надати правову оцінку конкретним фактам, які не містять правової кваліфікації, у зв`язку з чим обвинувальний акт та його невід`ємна частина реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам закону та підлягають поверненню до прокуратури Черкаської області.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що зазначені у клопотанні представника потерпілого підстави для повернення обвинувального акту по причині того, що вказані обставини не є предметом дослідження у підготовчому судовому засіданні, а є предметом доказування в ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, повернути до прокуратури Черкаської області як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1