Справа № 727/8304/19
Провадження № 1-кп/727/369/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001460, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Чернівці, українцем, громадянином України, одруженим, не працюючим, з середньою освітою, зареєстрованим в АДРЕСА_1 , проживаючим в АДРЕСА_2 , раніше судимим: вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31.03.2006 року за ч.1 ст.186 КК України, кримінальна справа закрита з передачею засудженого на поруки трудовому колективу; вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.09.2007 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.12.2008 року за ч.2 ст.296 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі; вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10.08.2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.12.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3-х місяців арешту; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.03.2015 року за ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, звільненого 23.11.2017 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 15.11.2017 року за ст.8 Закону України «Про амністію» з невідбутим строком 5 місяців 24 дні, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2019 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з Чернівецької місцевої прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:
Так, 03.07.2019 року приблизно о 10 год. 54 хв., ОСОБА_5 , проходячи по пр. Незалежності, 119 у м.Чернівці, де був припаркований автомобіль марки «Рено Мастер», білого кольору, з держаним номерним знаком НОМЕР_1 та переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до вказаного автомобіля, з якого через відчинене переднє вікно, зі сторони водія, таємно викрав із салону мобільний телефон марки «Хіаоті МІ 9 8Е», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , із гарантією на екран на 2 місяці, із захисним склом «VAKERFUTUR», з силіконовим прозорим чохлом (входить до комплекції телефону), стартовим пакетом мобільного оператора «VODAFONE SUPER» № НОМЕР_4 , на рахунку грошових коштів не було та сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 , матеріальної цінності не представляє і на рахунку грошових коштів не було.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 8 150 грн. 22.11.2019 року була укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження. Крім того, обвинуваченим повністю відшкодована матеріальна шкода потерпілому і він до нього претензій матеріального характеру не має.

Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме у вигляді одного року та шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України - зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Просив врахувати стан його здоров`я, а саме той факт, що він хворіє на гепатит "С". Також, обвинувачений ОСОБА_5 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована обвинуваченим, претензій до нього матеріального чи морального характеру він не має. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України потерпілому зрозумілі.

Суд заслухавши думку прокурора, який заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що узгоджена сторонами міра покарання обвинуваченому є занадто м`якою, пояснення потерпілого та обвинуваченого, які просили затвердити угоду, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, яке обвинувачений та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою. Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укримінальному провадженні /ЄРДР №0001460/ і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, від 22.11.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: фіскальний чек №26899, який згідно постанови слідчого 25.07.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: диск з відеофайлами, який згідно постанови слідчого від 06.07.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон з чохлом, які згідно постанови слідчого 26.07.2019 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1