Справа №463/4950/19
Провадження №1-кс/463/2551/19
У Х В А Л А

15 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 05 червня 2019 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000026 від 28.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що по факту невиконання судового рішення та зловживання владою та службовим становищем посадовими особами СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування. 03.06.2019 року він звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Однак, постановою від 05.06.2019 року йому було відмовлено в задоволенні клопотання. Просить скасувати постанову, оскільки йому завдано істотної шкоди, а слідчим неправомірно визначено його статус як свідка і він позбавлений можливості подати відповідні клопотання для належного проведення розслідування.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Подав заперечення проти скарги, згідно яких вважає, що заявником не вказано обставин і не наведено доказів, в чому проявляється моральна, фізична чи майнова шкода. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає не до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000026 від 28.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України.

03.06.2019 року ОСОБА_3 втретє подав слідчому заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, у зав`язку з тим, що неправомірними діями йому завдано моральних страждань.

Постановою від 05.06.2019 року слідчим відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, серед іншого, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови від 05.06.2019 року, якою відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000026 від 28.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України, така відповідає вимогам ст. 110 КПК України. В ході досудового розслідування та під час судового розгляду не здобуто підтвердження, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, такого обґрунтування не містить і його скарга.

Загалом скаржник вказує на бездіяльність слідчого під час розслідування ним кримінального провадження, з приводу чого нормами КПК України встановлено відповідний порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 05.06.2019 року про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1