№559/2733/18
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
29 травня 2019 року смт. Млинів, Рівненсько області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі суду присяжних:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
основних присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000654 від 02 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ст.348 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000654 від 02 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ст.348 КК України.
28 травня 2019 року до Млинівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
В судовому засіданні, 29 травня 2019 року, прокурор клопотання про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав та просив його задоволити. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати і на даний час.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представник - адвокат ОСОБА_12 просили задоволити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
Суд, заслухавши, думку учасників судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 02 липня 2018 року, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, зафіксовано факт вилучення речових доказів та інших предметів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;
-протоколом огляду місця події від 02 липня 2018 року, де було оглянуто службовий автомобіль та виявлені пошкодження, які утворилися при нанесенні ОСОБА_8 металевими вилами тілесних ушкоджень поліцейському;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка вказала на обставини при яких був конфлікт між ОСОБА_8 та працівниками поліції та на обставини того, що ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження металевими вилами поліцейському, який перебував у службовому транспортному засобі за кермом;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , який вказав на обставини при яких ОСОБА_8 спричинив опір працівникові правоохоронного органу та в подальшому спричинив металевими вилами тілесні ушкодження поліцейському;
-показаннями підозрюваного ОСОБА_8 , які він надав під час допиту та під час слідчого експерименту, де підозрюваний детально повідомив про обставини вчинених ним злочинів та на місці події відтворив механізм заподіяння ним тілесних ушкоджень для ОСОБА_15 ;
-висновком судово - медичної експертизи № 136 від 03 липня 2018 року;
- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 3.3-78/18 від 03 серпня 2018 року;
- висновком медико - криміналістичної експертизи № 133/134-мк від 12 вересня 2018 року.

Крім цього, суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України.
Наявність даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, один з яких ст.348 КК України відносться до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Враховуючи зазначені обставини, існує ймовірність переховування ОСОБА_8 від суду з метою уникнення покарання.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , які були спрямовані на правовідносини у сфері забезпечення правопорядку та наслідком яких стала смерть працівника правоохоронного органу, свідчать про підвищену суспільну небезпеку дій ОСОБА_8 .
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик спроб обвинуваченого впливу на свідків, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я і те, що він офіційно не працевлаштований, а тому дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків, і тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Санкцією ст.348 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі., а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 може бути застосований.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
У відповідності до ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Що ж стосується обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, то суд вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, відсутні.
Так, зокрема, в судовому засіданні встановлено, що на території Рівненської області обвинувачений ОСОБА_8 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .
У відповідності до Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, вбачається, що у ч.5 ст.181 КПК України словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.
При цьому правильною є практика слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання; наявність у нього родини і утриманців тощо.
На обґрунтування свого клопотання щодо обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 не надав будь-яких об`єктивних доказів, які б давали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, один із яких є особливо тяжким та передбачає міру покарання, в тому числі, у виді довічного позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши в сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.
На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 199, КПК України, суд присяжних, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_17 строком на 60 днів, тобто до 11 год. 10 хв. 27 липня 2019 року, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Строк тримання ОСОБА_8 під вартою обчислювати з 11 години 10 хвилин, з 29 травня 2019 року.

Визначити строк дії ухвали до 11 години 10 хвилин, 27 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5