Справа № 201/8749/19
Провадження № 1кп/202/465/2019
Провадження № 1-кс/206/1208/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України, яке було передано їй. Окрім цього зазначила, що з 23 квітня 2018 року у впровадженні колегії суддів в складі суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в якому потерпілими є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яки були допитані в судовому засіданні.
Таким чином вважає, що для уникнення конфлікту інтересів та для прийняття неупередженого рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, заявити самовідвід, оскільки під час розгляду справи суд повинен бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань, чітко дотримуватися вимог закону.

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, були повідомлені через розміщенні на веб-сайті суду, причин не явки суду не повідомили.
Суд вивчивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.
Згідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані у результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною четвертою статті 35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Обставини, що виключають участь слідчого судді у справі, викладені в ст.76 КПК України.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу визначений ст.75 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження №0000561 відносно ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.190 КК України.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2019 року дане кримінальне провадження розподілена в провадження судді ОСОБА_3 .
Разом з тим, в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в якому потерпілим є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яки були допитані в судовому засіданні, а дане кримінальне провадження розглядається в складі колегії суддів, під головуванням судді ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: «Падовані проти Італії» від 26.02.1993, «Фей проти Австрії» від 28.02.1993, «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
Відповідно до п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Відповідно до п.2.5. Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що в провадженні колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в якому потерпілим є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яки були допитані в судовому засіданні, що свідчить про складання у ОСОБА_8 певного стереотипу щодо судді, для реалізації демократичних принципів, сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу і для забезпечення правильного вирішення справи, та з наявності підстав з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді справи у учасників кримінального провадження та у стороннього спостерігача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , як таку, що обґрунтована.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 75, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України - задовольнити.
Передати обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000561 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу судді, який розглядатиме даний обвинувальний акт.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1