Справа № 175/3091/18
Провадження № 1-кп/175/184/18
Вирок

Іменем України

05 червня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000537 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 1) 22.03.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.289, ст.75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;
- 2) 22.10.2010 року тим же судом за ч.2 ст.289, ст.ст.71, 72 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2013 року невідбутий строк 2 роки 4 місяці 13 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст.82 КК України. Звільненого з кримінально-виправної установи 31.12.2013 року за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 13 днів на підставі ст.81 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

встановив:

ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за умисні злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період строку погашення судимостей знову вчинив умисні злочини при наступних обставинах.

Так, 09 травня 2018 року у вечірній час, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, він із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився у будинку на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв між ним і ОСОБА_12 на ґрунті давніх неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у нього раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

З цією метою у вказані час і місці ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи прохання ОСОБА_14 припинити свої протиправні дії, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс останньому не менше трьох ударів ногами та руками в область голови та обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у задньо-базальних відділах правої скроневої кістки, пластинчатої субдуральної гематоми мозочка праворуч, забійної рани на шкірі над верхньою губою ліворуч з переходом на червону кайму, синців у обох параорбітальних областях, забійної рани біля внутрішнього кута правого ока з переходом на нижню повіку та численних дрібних саден обличчя, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Крім того, 09 травня 2018 року у вечірній час, більш точний час органом досудового розслідування невстановлений, у обвинуваченого, який перебував у вказаному будинку, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу на ОСОБА_15 і на незаконне заволодіння транспортним засобом, що знаходився на подвір`ї дачної ділянки АДРЕСА_2 .

З цією метою ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, дістав розкладний ніж, котрий приставив до горла ОСОБА_15 , і діючи умисно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, шляхом розбійного нападу заволодів приналежними ОСОБА_16 футболкою зеленого кольору невизначеної вартості та мобільним телефоном «Nomi i177M» вартістю 306 грн., а також почав вимагати від нього ключі від приналежного ОСОБА_17 автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору вартістю 86923,26 грн. і свідоцтво про його реєстрацію.

Реально сприймаючи погрози своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_18 видав обвинуваченому ключі від автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію.

Таким чином ОСОБА_9 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з погрозою застосування до потерпілого ОСОБА_15 насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, на якому з місця скоєння злочину зник.

У подальшому того ж дня ОСОБА_9 на автомобілі «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив зіткнення з перешкодою у вигляді дерева, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб і завдав власнику ОСОБА_19 реальні збитки у розмірі 6132,79 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнав частково і пояснив, що 09.05.2018 року за запрошенням ОСОБА_15 він прийшов до останнього на дачу у с/т «Самарський розлив» у с. Олександрівка разом зі своїм братом ОСОБА_20 . З собою вони принесли пляшку горілки, яку почали розпивати. Приблизно через півгодини брат пішов на пляж і більше не повертався. Під час застілля ОСОБА_18 почав йому скаржитися на ОСОБА_14 через зловживання алкоголем і просити з ним розібратися. У цей час на дачу прийшов ОСОБА_21 та сів до столу. Потім ОСОБА_21 почав у нього запитувати, чому він тут сидить, на що він дав йому ляпаса, від якого останній упав на підлогу. Коли ОСОБА_21 підвівся і дістав із кишені розкладний ніж, він вибив ножа з рук і вдарив його один раз кулаком, внаслідок чого останній втратив свідомість. Щоб відвезти ОСОБА_14 до лікарні, він за погодженням із ОСОБА_22 узяв ключі від автомобіля «Daewoo Lanos», на якому поїхав до шлагбаума. Вину визнає лише за ч.1 ст.122 КК України. Стверджує, що ножем нікому не погрожував і угон не вчиняв, оскільки поїхав на автомобілі з дозволу потерпілого ОСОБА_23 . По дорозі він в`їхав у яму і допустив наїзд на дерево, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб, а тому повернувся на дачу щоб віддати ОСОБА_16 ключі та документи, але двері будинку йому ніхто не відчинив. Про місцезнаходження пошкодженого автомобіля він сповістив охоронця садового товариства. Вважає, що потерпілі його обмовляють щодо погрози ножем і незаконного заволодіння транспортним засобом, а також щодо заволодіння футболкою і телефоном ОСОБА_15 , який самостійно дав йому футболку. Цивільні позови потерпілих визнав частково та просив суд не призначати суворе покарання.

Провина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що 09.05.2018 року приблизно о 12.00-13.00 годині, можливо пізніше, до нього у будинок на дачній ділянці АДРЕСА_2 зайшов ОСОБА_9 разом зі своїм братом ОСОБА_24 . Утрьох вони почали пити горілку. Під час застілля обвинувачений сів поряд і почав вимагати у нього 20000 грн. Цей конфлікт намагався припинити ОСОБА_21 , який в цей час також прийшов до нього на дачу. У зв`язку з цим обвинувачений одразу почав бити ОСОБА_14 , який від ударів втратив свідомість. Потім ОСОБА_9 дістав із кишені ніж і, погрожуючи ним, почав вимагати у нього ключі від автомобіля «Daewoo Lanos». Після отриманих ударів по обличчю, він повідомив обвинуваченому місцезнаходження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке останній забрав разом із ключами, мобільним телефоном «Nomi i177M» і іншими документами, після чого зник у невідомому напрямку. Крім цих речей ОСОБА_9 також забрав приналежну йому футболку. Вранці він попросив у рибаків мобільний телефон і подзвонив до поліції. Від охоронця садового товариства дізнався, що автомобіль «Daewoo Lanos» з механічними пошкодженнями стоїть біля шлагбаума. Просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь 6132,79 грн. матеріальної шкоди та 200000 грн. моральної шкоди.
Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що 09.05.2018 року він прийшов до ОСОБА_15 на дачу у с/т «Самарський розлив» у с. Олександрівка, де окрім ОСОБА_25 знаходився обвинувачений ОСОБА_9 зі своїм братом. Вчотирьох вони розпивали горілку. Під час застілля обвинувачений вимагав у ОСОБА_15 гроші у сумі 20000 грн., погрожував ножем і бив, а він почав заступатися за останнього. Потім ОСОБА_9 почав його бити руками та ногами. Оскільки він втратив свідомість від удару стільцем по голові, то інших подробиць не може повідомити. Умисними діями ОСОБА_8 йому завдані матеріальна та моральна шкода у розмірі 3500 грн. і 100000 грн. відповідно. Ці суми просить стягнути з обвинуваченого на його користь і призначити покарання на розсуд суду.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в суді пояснила, що зі слів її чоловіка ОСОБА_15 їй відомо, що у травні 2018 року ОСОБА_25 знаходився на своїй дачі у с. Олександрівка, де на нього вчинили напад, погрожували ножем і вимагали гроші. Також невідомий вчинив угон автомобіля «Daewoo Lanos», власником якого вона являється, та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_26 . Оскільки автомобілем користувався лише її чоловік, то цивільний позов за їх домовленістю подав саме він. Так як ОСОБА_9 пошкодив приналежний їй автомобіль, внаслідок чого спричинена матеріальна шкода, то просить задовольнити цивільний позов ОСОБА_23 .

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні повідомив, що 09.05.2018 року ввечері він ловив раків у річці поблизу дач у с. Олександрівка. В цей час на пляж прийшов його брат ОСОБА_27 і запропонував продати раків ОСОБА_16 , до якого вони разом пішли. На дачі у ОСОБА_15 він з потерпілим і братом випив декілька чарок горілки і взяв дрова для багаття, після чого знову пішов до річки. Цього дня він ще один раз повертався на цю дачу, щоб забрати велосипед. Йому відомо, що у ОСОБА_28 був конфлікт з ОСОБА_22 , оскільки останній змушував брата їхати на автомобілі по горілку.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в суді пояснила, що 09.05.2018 року приблизно о 18.00 годині вона повернулася з роботи додому на АДРЕСА_1 . В цей час її старший син ОСОБА_24 із своєю сім`єю знаходився вдома, а молодший син ОСОБА_27 був відсутній. 10.05.2018 року вранці вона збиралася на роботу та бачила, що ОСОБА_27 , одягнений у зелену футболку, спить у кімнаті. Також у ванній кімнаті бачила замочені штани молодшого сина, котрі були забруднені кров`ю. Через деякий час їй подзвонили з поліції та поросили приїхати додому, оскільки ОСОБА_27 вчинив злочини. Син їй повідомив, що 09.05.2018 року за запрошенням вживав алкогольні напої на дачі у ОСОБА_15 , який подарував йому зелену футболку. Також від ОСОБА_15 їй відомо, що ОСОБА_27 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_26 .

Матеріалами кримінального провадження № 0000537, а саме:
- рапортами старших інспекторів-чергових Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_29 і ОСОБА_30 від 10.05.2018 року, зареєстрованими у той же день у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події під № 7060, № 7062 і № 7084, із яких убачається, що від оператора «102» надійшли повідомлення про те, що на території дачної ділянки АДРЕСА_2 відбувся розбійний напад на ОСОБА_15 і про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , якого доставлено до міської лікарні. Також повідомлено про незаконне заволодіння автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий виявлений покинутим неподалік із механічними пошкодженнями (т.1,а.к.п.20,21,22);

- рапортом старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ОСОБА_31 від 10.05.2018 року, зареєстрованим у той же день у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 7119, згідно якого 09.05.2018 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на ОСОБА_15 і заволодів майном останнього (т.1,а.к.п.23);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.05.2018 року, з якого убачається, що потерпілий ОСОБА_21 повідомив про спричинення йому ОСОБА_20 тілесних ушкоджень 09.05.2018 року на дачній ділянці АДРЕСА_2 (т.1,а.к.п.24-25);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.05.2018 року, з якого убачається, що потерпілий ОСОБА_18 просить органи поліції вжити заходів до ОСОБА_8 , який 09.05.2018 року близько 20.00 години на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , погрожуючи йому ножем, незаконно заволодів автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 і свідоцтвом про його реєстрацію (т.1,а.к.п.26);

- протоколом огляду від 10.05.2018 року, з якого убачається, що з письмового дозволу ОСОБА_9 цього дня у період часу з 08.30 години до 09.30 години у присутності понятих ОСОБА_32 і ОСОБА_33 за місцем проживання обвинуваченого по АДРЕСА_1 виявлені та вилучені приналежні ОСОБА_34 джинсові штани, кепка та капці, у яких останній був одягнений 09.05.2018 року під час перебування на території дачної ділянки АДРЕСА_2 . Суд вважає, що помилка у протоколі у написанні назви вулиці Червона замість ОСОБА_35 не впливає на його допустимість як доказу (т.1,а.к.п.27,28-30);

- протоколом огляду від 10.05.2018 року та фото-таблицями до нього, з яких убачається, що з письмових дозволів ОСОБА_36 і ОСОБА_15 цього дня у період часу з 09.57 години до 11.04 години у присутності потерпілого ОСОБА_15 і спеціаліста ОСОБА_37 , а також понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_39 біля дачної ділянки № 19-а у с/т «Самарський розлив» у с. Олександрівка оглянутий автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору, котрий має механічні пошкодження передньої частини та скла на передніх пасажирських дверях. У салоні вказаного транспортного засобу виявлені та вилучені ключі від цього автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, документи на ім`я потерпілого ОСОБА_15 , розкладний ніж, сліди пальців рук і взуття, недопалок цигарок «Rothmans» і інше (т.1,а.к.п.31,32,33-38);

- протоколом огляду від 10.05.2018 року і фото-таблицями до нього, з яких убачається, що під час огляду місця події, яким є будинок на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , у кімнаті, де порушена обстановка, на підлозі виявлені та вилучені сліди крові (т.1,а.к.п.39,40-44);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21.09.2016 року, згідно з яким власником автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору, 2003 року випуску, є ОСОБА_17 (т.1,а.к.п.51);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2018 року та відеозаписом цієї слідчої дії, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_18 у присутності понятих ОСОБА_40 і ОСОБА_38 розповів про обставини вчинених 09.05.2018 року ОСОБА_20 злочинів, а саме щодо розбійного нападу відносно нього, незаконного заволодіння транспортним засобом і спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 (т.1,а.к.п.102-105);

- висновком експерта № 15/12.2/170 від 25.07.2018 року з додатками до нього, відповідно до яких середня ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору, 2003 року випуску, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов експлуатування (зберігання) станом на 09.05.2018 року становить 86923,26 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику цього транспортного засобу його пошкодженням, станом на момент огляду, а саме на 25.07.2018 року, становить 6132,79 грн. (т.1,а.к.п.152-165);
- висновком експерта № 11/12.1/459 від 08.06.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, з яких убачається, що ринкова вартість мобільного телефону «Nomi i177M» станом на 09.05.2018 року становить 306,00 грн. (т.1,а.к.п.172-177);
- висновками експертів № 286/Н і № 366к від 13-18 червня 2018 року, відповідно до яких кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, а кров ОСОБА_14 - до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО (т.1,а.к.п.216,222,);

- копією виписки № Э3317 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої убачається, що ОСОБА_21 з тілесними ушкодженнями в період з 10 по 22 травня 2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії № 2 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» (т.1,а.к.п.232);

- копіями касового чеку та упаковки приналежного ОСОБА_16 мобільного телефону «Nomi i177M» (т.1,а.к.п.242);

- висновком експерта № 26/4.6/780 від 10.07.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до яких три сліди папілярних узорів пальців рук і три сліди папілярних узорів долоней рук, вилучених 10.05.2018 року під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишені середнім і безіменним пальцем лівої руки, вказівним пальцем правої руки та тричі долонею лівої руки ОСОБА_8 (т.2,а.к.п.6-18);

- висновком експерта № 629/Н від 09-18 липня 2018 року, відповідно до якого у змиві на марлевому тампоні, вилученому 10.05.2018 року під час огляду місця події (об`єкт № 13), встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлений антиген Н, який є основним групоспецифічним антигеном групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключає можливості її походження від ОСОБА_14 , груповій характеристиці крові якого властивий виявлений антиген Н (т.2,а.к.п.25-27);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 20 червня 2018 року та відеозаписами цих слідчих дій, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_21 та обвинувачений ОСОБА_9 у присутності захисника та понятих ОСОБА_41 і ОСОБА_42 розповіли про обставини подій, що мали місце 09.05.2018 року (т.2,а.к.п.35-38,41-44);

- висновком експерта № 2166е від 17-19 липня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку у задньо-базальних відділах правої скроневої кістки, пластинчатої субдуральної гематоми мозочка праворуч, забійної рани на шкірі над верхньою губою ліворуч з переходом на червону кайму, синців в обох параорбітальних областях, забійної рани біля внутрішнього кута правого ока з переходом на нижню повіку і численних дрібних саден обличчя, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Враховуючи характер і локалізацію цих пошкоджень, можливо вказати, що ушкодження могли утворитися від дії не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови та обличчя, яким могла бути і рука, стиснена в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними властивостями, та отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий. Характер і локалізація виявлених тілесних пошкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який указав потерпілий ОСОБА_21 при проведенні слідчого експерименту за його участю та не є характерними для падіння з висоти власного зросту і ударом об тупу тверду поверхню, чи спричинення власною рукою (т.2,а.к.п.50-54);

- протоколами пред`явлення предметів для впізнання від 27.07.2018 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_18 у присутності понятих ОСОБА_43 і ОСОБА_44 серед інших речей за зовнішніми ознаками впізнав ніж, яким 09.05.2018 року погрожував йому ОСОБА_9 , та приналежну йому футболку зеленого кольору, котрою шляхом розбійного нападу заволодів обвинувачений (т.2, а.к.п.95-96,97-98);
- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження (т.1,а.к.п.82-83,84;т.2,а.к.п.99-102,103,104,105-106, а.с.п.126,127).

Матеріалами судової справи № 175/3091/18 (провадження № 1-кп/175/184/18), а саме висновком експерта № 437 від 18-24 вересня 2018 року, відповідно до якого препарати ДНК, виділені з біологічних слідів на сигареті «Rothmans», вилученій під час огляду 10.05.2018 року у салоні автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , являють собою ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом ДНК ОСОБА_45 . ДНК цих біологічних слідів може походити від ОСОБА_8 з ймовірністю не менше 99,999995 %. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,5*10-17. Це означає, що вказана комбінація зустрічається у 0,5 чоловіків на 100 квадрильйонів (а.с.п.122-125).

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні по справі «Коробов проти України» (п.65) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті від 31 липня 2018 року, і його умисні дії кваліфікує: за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_14 ; за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , який зазнав нападу (розбій); за ч.3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , вчинене повторно.

Під час судового розгляду, зокрема дослідження матеріалів кримінального провадження, колегією суддів установлено, що після незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 вчинив ДТП, внаслідок якої пошкодив автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, органом досудового розслідування про цей факт не зазначено у обвинувальному акті.

Пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачає, що при вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

На досудовому слідстві розмір матеріальної шкоди, завданої власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 визначався на підставі висновку експерта № 15/12.2/170 від 25.07.2018 року та становить 6132,79 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає необхідним усунути неповноту обвинувального акта та зазначити, що внаслідок ДТП ОСОБА_9 пошкодив транспортний засіб і завдав ОСОБА_19 , яка є власником автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , реальні збитки у розмірі 6132,79 грн., оскільки це відповідатиме фактичним даним, встановленим під час судового розгляду.

Доводи ОСОБА_8 про свою невинуватість у вчиненні розбійного нападу та незаконному заволодінні транспортним засобом, колегія суддів розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю покладених у основу вироку доказів, які дають підстави для висновку про причетність ОСОБА_46 до вчинення цих злочинів, насамперед показаннями потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_47 .

Під час судового провадження обвинувачений стверджував, що після побиття ОСОБА_14 та втрати останнім свідомості, він мав намір відвезти ОСОБА_14 до лікарні з дозволу ОСОБА_15 , а тому і сів за кермо автомобіля, ключі від якого знаходилися на видному місці, через що у нього не було необхідності застосовувати насильство до ОСОБА_23 .
У суді потерпілі не підтвердили ці показання ОСОБА_45 .
Сторона захисту не надала суду будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження версії обвинуваченого про вимушене керування транспортним засобом з метою усунення загрози життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_47 .
Під час судового розгляду колегією суддів не встановлені обставини, які свідчили б про вчинення ОСОБА_20 дій, направлених на вжиття заходів для надання невідкладної медичної допомоги потерпілому ОСОБА_26 .
Натомість, послідуючі, після побиття ОСОБА_14 , умисні дії ОСОБА_8 свідчать про незаконність заволодіння транспортним засобом, що у суді беззаперечно підтвердив потерпілий ОСОБА_18 , який стверджував про те, що під погрозою застосування до нього насильства, яке він сприймав реально, передав ОСОБА_34 ключі та документи на автомобіль.

Доводи захисника про неможливість визнання показань ОСОБА_15 і ОСОБА_14 допустимими та належними доказами у зв`язку з їх суперечностями між собою, колегія суддів залишає поза увагою, оскільки ці доводи носять характер припущення та не підтверджені будь-якими доказами.

Разом з тим, на протязі кримінального провадження потерпілі, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, під присягою в суді давали показання, які узгоджуються між собою та відповідають іншим фактичним даним. У зв`язку з цим суд визнає їх показання як об`єктивні та такі, що не мають на меті обмовити

ОСОБА_48 огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинів і необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.
З цих підстав доводи захисника про необхідність винесення виправдувального вироку за ч.1 ст.187, ч.3 ст.289 КК України є необґрунтованими.

При ухваленні вироку суд не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора від 03 січня 2019 року (а.с.п.117-118), оскільки вони не мають доказового значення.

Під час судового провадження потерпілі вказували про те, що ОСОБА_13 спричинив тілесні ушкодження і брат обвинуваченого свідок ОСОБА_8 .

Суд не приймає до уваги ці показання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні (ст.ст.91, 92 КПК України).

У рішенні по справі «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року ЄСПЛ відзначив, що у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі пункту 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний зі злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

За приписом ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення…

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч.3 ст.337 КПК України).

З урахуванням наведеного та обставин, що зазначені у обвинувальному акті, згідно з яким ОСОБА_9 одноособово спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , а також приймаючи до уваги, що під час судового розгляду прокурор не змінив обвинувачення та не висунув додаткове обвинувачення, колегія суддів, у відповідності з ч.3 ст.337 КПК України, не може вийти за межі обвинувального акта.

При визначенні виду і міри покарання, колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи та особу ОСОБА_8 , - двічі притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, пов`язані з незаконним заволодінням транспортними засобами, має дві незняті та непогашені судимості, задовільно характеризується за місцями колишнього навчання та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 200 від 06.07.2018 року він на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період часу вчинення інкримінованих йому діянь не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в даний час органічний емоційний лабільний розлад. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період часу вчинення інкримінованих йому діянь і зараз може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (т.1,а.к.п.183-186).
Обставин, що пом`якшують його покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, а за ч.1 ст.187 КК України - також вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України та п.19 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно й їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини 4 статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

З огляду на ці положення законодавства та враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ознакою повторності, яка передбачена ч.3 ст.289 КК України, суд не визнає рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_8 , який вчинив умисні злочини, один з яких відносно особи похилого віку, а також думки прокурора і потерпілих щодо виду та міри покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.289 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Підстав для призначення покарання із застосуванням вимог ст.ст.69, 75 КК України, про що просив обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

До початку судового розгляду потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 заявили цивільні позови про стягнення з обвинуваченого на їх користь матеріальної та моральної шкоди (а.с.п.59-60,62-65).

Дослідивши надані потерпілими докази на обґрунтування позовів у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого…

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21.09.2016 року, власником автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_17 (т.1,а.к.п.51).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням наведеного та норм діючого цивільного законодавства, колегія суддів вважає позов ОСОБА_15 в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягаючим задоволенню, оскільки він не є власником транспортного засобу, а отже, він є неналежним позивачем і з таким позовом вправі звернутися ОСОБА_17 у порядку цивільного судочинства.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_14 в частині відшкодування матеріальної шкоди, то з досліджених судом оригіналів чеків, доданих до цивільного позову, убачається, що ліки він купував не за рекомендацією лікарів, а отже суду не надано будь-яких доказів, що він їх використовував саме для лікування травм, спричинених внаслідок побиття. З огляду на вимоги ст.13 ЦПК України, яка покладає обов`язок доказування на позивача, в цій частині позову колегія суддів відмовляє його у задоволенні.
Вимоги ОСОБА_15 і ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн. кожному підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.
Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних, фізичних і моральних страждань, які перенесли потерпілі у зв`язку з незаконними умисними діями ОСОБА_46 , враховуючи принципи розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що сума у розмірі 30000 грн. ОСОБА_13 і у розмірі 20000 грн. ОСОБА_16 компенсує завдану моральну шкоду.
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які складають 1144,00 грн., 3432,00 грн., 572,00 грн., 2288 грн., що підтверджуються довідками експертної установи МВС України (т.1,а.к.п.139,151,171; т.2,а.к.п.5).
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

11 травня 2018 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучалося 10.05.2018 року під час проведення огляду за місцем проживання обвинуваченого

ОСОБА_48 огляду на викладене та вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки,

- за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) ровів,

- за ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років із конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності.

Строк покарання обчислювати по протоколу, складеному відповідно до ст.208 КПК України, тобто з 10 травня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 (ІПН невідомий) 20000 (двадцять тисяч) гривень на користь потерпілого ОСОБА_10 (ІПН невідомий) та 30000 (тридцять тисяч) гривень на користь потерпілого ОСОБА_11 (ІПН невідомий) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочинами.

У задоволенні позовів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в іншій частині відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що з позовом про відшкодування матеріальних збитків, спричинених внаслідок пошкодження транспортного засобу, має право звернутися до суду ОСОБА_17 .

У рахунок відшкодування витрат на залучення експертів стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 (ІПН невідомий) 7432 (сім тисяч чотириста тридцять дві) гривні на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, код ЄДРПОУ 37989274, найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизи: № 24/4.1/646 від 12 червня 2018 року, № 15/12.2/170 від 25 липня 2018 року, № 11/12.1/459 від 08 червня 2018 року і № 26/4.6/780 від 10 липня 2018 року, проведені Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України).
Автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 разом із свідоцтвом про його реєстрацію та ключами до нього, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 по розписці від 10 травня 2018 року, - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника ОСОБА_17 .

Футболку зеленого кольору з емблемами, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 по розписці від 30 липня 2018 року, - після набрання вироком законної сили залишити у його розпорядженні за належністю.

Приналежні ОСОБА_8 джинсові штани та кепку у поліетиленовому пакеті, а також капці у спеціальному пакеті № 4180438, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанов слідчих СВ Дніпровського РВП ОСОБА_49 та ОСОБА_31 від 11 травня та 30 липня 2018 року по квитанції № 571, після набрання вироком законної сили повернути особам, уповноваженим обвинуваченим ОСОБА_8 .

Розкладний ніж, сліди низу взуття у спеціальному пакеті № 3880361, п`ять слідів папілярних візерунків, дактилокарти обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , марлеві тампони зі змивами, змиви та витяжки на марлі, зразки крові ОСОБА_8 та сигарету «Rothmans», поміщені у паперові пакети, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанов слідчих СВ Дніпровського РВП ОСОБА_49 та ОСОБА_31 від 11 травня, 30 липня та 25 вересня 2018 року по квитанціях № 571 і № 641, після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вищезазначений одяг і розкладний ніж, накладений за ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Флеш-носії «Micro SD» з відеозаписами слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 від 14 травня та 20 червня 2018 року, - зберігати у опечатаних конвертах при матеріалах кримінального провадження № 0000537.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3