ВИРОК
іменем України
26 червня 2019 рокуСправа №451/1217/18
Провадження № 1-кп/451/26/19

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000292 від 03.07.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не адвокат, нотаріус та депутат, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, не інвалід, пенсіонер, раніше не судимого,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 3.07.2018 року близько 20 години, знаходячись біля свого господарства, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який раптово виник, із потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел заподіяння останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно металевою частиною лопати наніс один дар в голову останнього чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді рани на голові, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №65/2018 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що дійсно він наніс удар лопатою ОСОБА_5 через неприязні відносини - ревнощі, оскільки його дружина пішла проживати до ОСОБА_5 . Вдома взяв лопату та чекав його біля брами коли останній буде їхати кінною підводою. У нього здали нерви, тому наніс один удар лопатою та втік, як саме це зробив не пригадує. Він проживає із дочкою, якій 20 років. Щиро кається у вчиненому, просив врахувати, що він був у нервовому стані, тому призначити йому покарання у виді штрафу, так як більше такий випадок ним не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що дружина ОСОБА_4 в даний час проживає із ним, у шлюбних відносинах не перебувають. В липні 2018 року він їхав кінною підводою із села додому, тоді із свого господарства вийшов із лопатою ОСОБА_4 та наніс йому один удар по голові. Кінна підвода поїхала, він знепритомнів та залишився біля господарства ОСОБА_4 і сусід останнього ОСОБА_6 надавав йому першу медичну допомогу до приїзду швидкої. Коли його забрали в лікарню, обвинувачений ОСОБА_4 в третій годині вночі вибив двері, ввійшов до його будинку, побив вагонку в будинку та наніс кілька ударів своїй дружину, яка була в нього вдома, після чого зв`язав її та повів до матері. Нанесення самого удару не бачив лише відчув біль, після чого втратив свідомість. Звертав увагу суду, що дев`ятнадцять днів пролежав у лікарні, витратив на лікування до двох тисяч гривень, які обвинувачений повинен йому повернути.

На підставі ч. 3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, із дослідженням характеризуючи даних обвинуваченого.

При цьому обвинуваченому було роз`яснено наслідки ч. 3 ст.349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку, з`ясовано в учасників, зокрема, в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи правильно розуміє зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустими та належними.

Перевіривши доводи сторони обвинувачення, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Вина ОСОБА_4 полягає у заподіяні потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тому суд такі його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а саме те, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної справи, вину свою визнав, раніше несудимий, позитивно характеризується, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, вчинив злочин невеликої тяжкості, а також з врахуванням наведеного та перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття у вчинені злочину.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, тяжкість вчиненого злочину, суд вважає що ОСОБА_4 відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу. Саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст.50 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрат на залучення експерта по кримінальному провадженні немає.

Керуючись статтями 349,370,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.395 КПК України з врахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1