Справа № 184/2501/18
Номер провадження 1-кп/184/70/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обєднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000895 від 19.11.2018 року та №0000143 від 19.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.04.2018 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213, ч. 2 ст. 389 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Згідно вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року (справа № 184/542/18) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. 29.05.2018 року вказаний вирок суду набрав законної сили та Орджонікідзевським міським судом, скерований для виконання 11.06.2018 до Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

11.06.2018 старшим інспектором Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області майором внутрішньої служби ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , поставлено на облік до Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, як особу засуджену до кримінального покарання у виді громадських робіт.

24.10.2018 року старшим інспектором Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області майором внутрішньої служби ОСОБА_5 із засудженим було проведено бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт відповідно до ст.37 КВК України, обов`язки, які покладаються на засуджених до громадських робіт, роз`яснено відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт за ухилення від відбування покарання та наведено перелік діянь, що вважаються ухиленням від відбування громадських робіт. Цього ж дня, засуджений ОСОБА_3 , склав підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та можливістю притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

24.10.2018 року за вих. № 21/40-662 старшим інспектором Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 , видано направлення для відбуття громадських робіт на строк 80 годин до Покровського міського комунального підприємства «Добробут», згідно якого останній повинен був приступити до відбуття громадських робіт не пізніше 26.10.2018.

Відповідно до наказу № 863 від 24.10.2018 по Покровському МКП «Добробут» засудженого ОСОБА_3 , прийнято на громадські роботи та закріплено за засудженим директора парку ім. Б. Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 для здійснення контролю за виконанням робіт.

24.10.2018 директором парку ім. Б. Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 складено графік виконання покарання у виді громадських робіт засудженим ОСОБА_3 , з яким засуджений ОСОБА_3 , ознайомлений під підпис особисто. Так, відповідно до вищезазначеного графіка виконання покарання у виді громадських робіт, в період часу з 25.10.2018 по 21.11.2018 засуджений ОСОБА_3 , повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт із розрахунку 20 робочих днів по 4 години в день в жовтні та листопаді 2018 року, з яких фактично відпрацював 12 годин, а саме: 07.11.2018; 08.11.2018 та 09.11.2018 в парку ім. Б. Мозолевського, розташованому в м. Покров Дніпропетровської області по вул. Г. Середи.

Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок безоплатно виконувати призначені вироком суду громадські роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а саме: без поважних причин не з`явився до парку ім. Б. Мозолевського ПМКП «Добробут» по вул. Г. Середи, в місті Покров Дніпропетровської області, для відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт 25.10.2018, 26.10.2018, 29.10.2018, 30.10.2018, 31.10.2018, 01.11.2018, 02.11.2018, 05.11.2018, 06.11.2018, 12.11.2018, 13.11.2018, 14.11.2018, 15.11.2018, 16.11.2018, 19.11.2018, 20.11.2018, 21.11.2018.

Таким чином, залишок невідпрацьованих засудженим громадських робіт призначених вироком Орджонікідзевського міського суду від 26.04.2018 станом на 29.11.2018 року склав 68 годин.

Крім того, 19.02.2019 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи фізичною особою, яка не являється суб`єктом господарської діяльності та не має права на здійснення операцій з металобрухтом, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив здійснити операції із прийому брухту чорних металів із порушенням встановленого Законом України «Про металобрухт» № 619-XIV від 05.05.1999 року, порядку.

В цей же день та час, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення прийому брухту чорних металів, із порушенням встановленого законом порядку, з метою отримання прибутку від заготівлі металобрухту чорних металів, шляхом його перепродажу за більш вигідною ціною, домовився зі своїм знайомим ОСОБА_7 , у якого у користуванні перебуває автомобіль марки Mercedes Benz 210 D державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб він надав йому послуги перевізника, на що останній погодився. При цьому ОСОБА_7 не був обізнаний із намірами ОСОБА_3 , спрямованими на здійснення прийому брухту чорних металів.

Після чого, в період часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин 19.02.2019 року на вищевказаному автомобілі, під керуванням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою отримання прибутку, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», знаходячись в автомобілі марки Mercedes Benz 210 D державний реєстраційний номер НОМЕР_1 направився в м. Покров Дніпропетровської області, де у невстановлених слідством місцях та невстановлених слідством фізичних осіб незаконно здійснив прийом брухту чорних металів за ціною 3 гривні 80 копійок за 1 кілограм, загальною вагою 230 кілограм, з метою подальшої його реалізації. Зважування придбаного металобрухту ОСОБА_3 здійснював за допомогою напільних ваг марки «Domotec» та перевозив його в кузові вищевказаного автомобіля.

Крім того, 19 лютого 2019 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою отримання прибутку, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», знаходячись в автомобілі марки Mercedes Benz 210 D державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого на узбіччі дороги зі сторони ветеринарної лікарні АДРЕСА_2 , здійснив прийом металобрухту у громадянина ОСОБА_8 , скупивши брухт чорних металів вагою 20 кілограм за ціною 3 гривні 80 копійок на суму 76 гривень та у ОСОБА_9 , скупивши брухт чорних металів вагою 50 кілограм за ціною 3 гривні 80 копійок на суму 190 гривень, після чого став незаконно зберігати придбаний металобрухт у вищевказаному автомобілі з метою подальшого його збуту за вищою ціною. Зважування придбаного металобрухту ОСОБА_3 здійснював за допомогою напільних ваг марки «Domotec» та перевозив його в кузові вищевказаного автомобіля марки Mercedes Benz 210 D.

19 лютого 2019 року в період часу з 13 години 10 хвилин по 14 годину 00 хвилин співробітниками поліції проведено огляд автомобіля марки Mercedes Benz 210 D державний номер НОМЕР_1 , перебуваючого у користуванні ОСОБА_7 , в ході проведення якого було виявлено, що ОСОБА_3 , будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, здійснював прийом брухту чорних металів, та в ході проведення якого було виявлено та вилучено електроні ваги марки «Domotec» та брухт чорного металу у кількості 300 кілограмів, який ОСОБА_3 незаконно прийняв від населення.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що він був направлений до парку ім. Б. Мозолевського для відпрацювання громадських робіт, де займався перевезенням землі тачкою. Відпрацював скільки зміг, оскільки має проблеми зі спиною.

Крім того, точної дати він не пам`ятає, біля ветеринарної клініки м.Покров здійснював прийом металобрухту у населення за ціною 3 грн. 80 коп. за кілограм. З цією метою він найняв машину для перевезень. Загалом прийняв металу приблизно 300 кг. Металолом збирав з метою перепродажу, однак відповідної ліцензії та дозволів він не мав, не зареєстрований як приватний підприємець.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, оскільки прийманням металобрухту займався, щоб мати можливість придбати продукти харчування, так як він не працює, основним джерелом його доходів є здача склотари, близькі родичі відсутні.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю:

- у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 213 КК України;

- в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості; наявність обтяжуючої та пом`якшуючої обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями, однак скарг з боку сусідів за місцем проживання не надходило, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра, інфекціоніста та психіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Згідно ч. 5 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 КК України, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт. Зазначений строк повністю відбуто не було, тобто до повного відбуття покарання ОСОБА_3 вчинив новий злочин.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі та у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та визначенням остаточного покарання шляхом часткового складання призначених покарань, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року, застосувавши правила, передбачені п.4 ч. 1 ст. 72 КК України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, керуючись принципами гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття, вчинення злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зокрема незадовільне матеріальне становище обвинуваченого, яке спонукало його до вчинення злочину, вчинення не насильницьких кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків вчиненого, похилий вік обвинуваченого та незадовільний стан здоров`я, що свідчить про відсутність високої небезпеки обвинуваченого для суспільства, враховуючи думку прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, а тому вважає за можливе застосувати до нього норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, суд звертає увагу на встановлену ч. 2 ст. 65 КК України презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 298/95/16-к, викладену у постанові від 17.04.2018 року, відповідно до якої вищезазначений принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 213, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 місяць.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року, яка складає 68 (шістдесят вісім) годин громадських робіт, які згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України перевести в 8 (вісім) днів обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- автомобіль Mercedes Benz 210 D державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повернутий під схорону розписку ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити у володільця;

- металобрухт вагою 300 кг, переданий під схорону розписку ПМКП «Добробут», після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави;

- електронні ваги «Domotec», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1