Справа180/1234/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 6.03.2019 року за №0000137, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганця Дніпропетровської області, із середньо-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2001, 2007, 2014 років народження, непрацюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно рішенню Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 1 серпня 2008 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 квітня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів починаючи з 15 квітня 2008 року по 14 червня 2019 року призначені аліменти не виплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги дитині не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість кримінальної відповідальності не реагував, ухилявся від сплати аліментів та в періоди часу з 28 жовтня 2008 року по 13 грудня 2008 року, з 18 лютого 2011 року по 23 жовтня 2011 року, з 15 лютого 2012 року по 26 серпня 2012 року, з 7 грудня 2012 року по 14 травня 2013 року, з 29 жовтня 2013 року по 16 травня 2014 року, з 10 жовтня 2014 року по 22 травня 2015 року, з 5 листопада 2015 року по 18 травня 2016 року, з 9 січня 2018 року по 20 червня 2018 року, з 10 жовтня 2018 року по 27 квітня 2019 року , будучи працевлаштованим , але з метою ухилення від сплати призначених судом аліментів не повідомляв за місцем роботи про утримання з заробітної плати аліментів, умисно не повідомив державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про працевлаштування, тим самим злісно ухилявся від сплати призначених йому судом аліментів. В результаті ухилення від виконання покладених на ОСОБА_3 обов`язків протягом 11 років 1 місяця 30 днів, утворилась заборгованість на загальну суму 122056 гривень 20 коп., що сукупно складає суму таких виплат більш ніж як за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, кається у скоєному, та пояснив, що за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_8 , в свідоцтві про народження дитини він записаний як батько. В цей період періодично працював в районі Крайньої Півночі. Аліменти на сплачував, оскільки були сумніви щодо його батьківства, неодноразово пропонував провести аналіз ДНК, щоб підтвердити своє батьківство. В судовому порядку батьківство не оспорював, з дитиною не спілкується, будь-яких почуттів до дитини не має, у її вихованні участі не приймав. З розміром заборгованості згоден.

Обвинувачений визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого: у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, не працює, характеризується позитивно, як за останнім місцем роботи так і за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 , 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Запобіжний захід не застосовувся. Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку (1) один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1