справа № 208/7624/19
№ провадження 1-кс/208/3194/19
УХВАЛА
Іменем України

19 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0001995 від 22.10.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.12.2011 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.121 КК України засуджено до 5 років позбавлення волі. 11.06.2014 звільнений з Криворізької ВК, згідно ст. 4 Закону України «Про амністію»; 24.02.2015 направлено до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обвинувальний акт за ч.4 ст.187, ч.1 ст.257 КК України; 19.04.2018 направлено до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обвинувальний акт за ч. 2 ст. 125 КК України; 27.06.2018 направлено до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним погодженим з прокурором клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 187 КК України, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.185, 186, 190 КК України.

Так, слідчий зазначає, що повторно, 29.09.2019 приблизно о 11.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе-бару «Стара Фортеця», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Василя Стуса, 13-А, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого помітив, у лівому внутрішньому кармані куртки мобільний телефон «XiaomiRedmi 5 Plus» чорного кольору, який належить потерпілому. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та рукою вийняв з лівого внутрішнього карману куртки потерпілого мобільний телефон «XiaomiRedmi 5 Plus» та тримаючи викрадений мобільний телефон у руці, побіг у напрямку буд. 15-Б по пр. Василя Стуса в м.Кам`янське, та з поля зору ОСОБА_7 зник. Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця. Зазначеними діями потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/12.1/1218 від 06.11.2019, на суму 3433,00 гривні.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Повторно, 02.10.2019 приблизно з 13.30 год до 14.30 год. ОСОБА_5 , перебував поблизу кафе-бару «Стара Фортеця», розташованого за адресою: м.Кам`янське, пр. Василя Стуса, 13-А, де спілкувався з раніше знайомою ОСОБА_8 . В ході розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 побачив у останньої мобільний телефон «Samsung модель GalaxyAceGT-S5830» білого кольору imei НОМЕР_1 та попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_5 , імітуючи здійснення телефонного дзвінка, пішов в бік кінотеатру «Комсомолець» в м. Кам`янське, тим самим зник з поля зору ОСОБА_8 , та тримаючи у руках вищевказаний мобільний телефон залишив місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/12.1/1235 від 11.11.2019 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung модель GalaxyAceGT-S5830» білого кольору imei НОМЕР_1 , становить 450 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Повторно, 16.10.2019 приблизно з 17-30 год. до 18.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на футбольному майданчику розташованому у дворі будинку №17 по пр. Василя Стуса в м. Кам`янському, побачив на металевій трубі куртку, в кармані якої знаходився мобільний телефон «OUKITELC5 Pro» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 , підійшовши до металевої труби, яка розташована навпроти футбольного майданчику у дворі будинку №17 по пр. Василя Стуса в м. Кам`янському, на якій знаходилась куртка потерпілого ОСОБА_9 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, умисно, таємно, із корисливих мотивів викрав з зовнішнього карману куртки мобільний телефон «OUKITELC5 Pro» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_9 вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1220 від 07.11.2019 складає 1289 гривень 36 копійок. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 1289 гривні 36 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Слідчий посилається на те, що підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідкам; протоколами огляду предмету; постановами про визнання речових доказів.
Слідчий, враховуючи характеризуючи дані на особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, його попередню процесуальну поведінку, вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала з підстав, зазначених у його мотивувальній частині, наголосив на обґрунтованості підозри та клопотання щодо обрання саме тримання під вартою, як запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який не має міцних сталих соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має засудження, та є обвинуваченим за трьома обвинувальними актами, які перебувають на розгляді у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська, на стадії розгляду. А тому враховуючи всі обставини щодо особи підозрюваного та заявлених ризиків, вважає що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
У судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримала позицію, наголошену прокурором та своє клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, зазначила, що повідомлена йому підозра є підтвердженою зібраними доказами у їх сукупності. Враховуючи підстави, зазначені у ст. 194 КПК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, але проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що наміру переховуватись вона не має, завжди з`являється на виклики слідчого, має постійне місце проживання з бабусею. Крім того, він наразі влаштовується на роботу, на даний час перебуває на іспитовому терміні, готовий компенсувати потерпілим завдану шкоду. Мети впливу на потерпілих чи свідків не має. Ухилятися від слідства та суду не буде. Зазначив, що на даний час дійсно він є обвинуваченим по трьом кримінальним провадженням, що розглядаються у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська, але там його провина не доведена. Щиро розкаювався. Прохав застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник у судовому засіданні наголосив, що ризики заявлені прокурором та слідчим не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Підозрюваний не переховується від слідства, завжди приходить до слідчого, також має постійне місце проживання зі своєю бабусею, не має наміру впливу на свідків. Також зазначив, що у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою це ускладнить розгляд обвинувальних актів, які знаходяться наразі у суді, оскільки ОСОБА_18 потрібно привозити на кожне слухання А тому, враховуючи те, що підозрюваний має постійне місце проживання, просить обрати відносно підозрюваного домашній арешт.
Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001995 від 22.10.2019 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
В межах даного провадження, 19.11.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання та кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідкам; протоколами огляду предмету; постановами про визнання речових доказів.
Фактичні дані щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, слідчий суддя, виходячи з покладених на нього повноважень та обов`язків, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу, що узгоджується з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, обізнаний з особами потерпілих та свідків, та може впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення.
Враховуючи данні щодо особи ОСОБА_5 , який є раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та є обвинуваченим за трьома обвинувальними актами, які перебувають на розгляді у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська, на стадії розгляду, а тому, як вбачаєтьс,я висновків для себе ОСОБА_5 не робить, на шлях виправлення не стає.
Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.1993 року у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваної на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи, що ОСОБА_18 вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочин за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду у інший спосіб, ніж тримання її під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ЄСПЛ у рішеннях від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
На думку слідчого судді, жоден із запобіжних заходів, менш тяжчий ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної буде застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати у рамках кримінального провадження № 0001995 від 22.10.2019 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 січня 2020 року.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 76840,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 16 січня 2020 року:
-з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
-не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з потерпілим в межах даного кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1