Справа №463/2091/18
Провадження №1-кс/463/3225/19
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 від 13 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, про скасування постанови слідчого Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 від 13 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 29 липня 2019 року отримала оскаржувану постанову. Вважає таку незаконною, оскільки слідчим не проведено жодних слідчих дій, не було проведено її допит особисто як потерпілої та одночасно з ОСОБА_5 .
В судове засідання скаржник не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги без її участі, та просить таку задоволити, скасувати постанову слідчого Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 від 13 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Представник Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, матеріали кримінального провадження не скерував, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.
Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року, кримінальне провадження, відомості про яке 13 квітня 2018 року внесені до ЄРДР за №0001026, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. А саме в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_3 пройшла судово-медичну експертизу, однак не встановлено свідків та очевидців заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Однак, слідчим не зазначено, які слідчі дії ним проводились, чи було проведено допит потерпілої та інших свідків, що також свідчить по неповноту та необґрунтованість оскаржуваної постанови. Крім того, у мотивувальній частині постанови не надано жодної оцінки доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити, скасувати постанову слідчого Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-309, 395 КПК України -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу - задоволити.

Постанову слідчого Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 червня 2018 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 від 13 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1