Справа № 372/3192/18 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2783/2019 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000820 від 17.08.2018 за апеляційною скаргою представника малолітнього потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 2 075 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а також 6 000 грн. витрат на правову допомогу;
вирішено питання про речові докази;

Відповідно до вироку, 12 серпня 2018 приблизно о 19 годині, ОСОБА_11 , знаходячись на ігровому майданчику, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , де знаходився також малолітній ОСОБА_12 , маючи умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень останньому, наніс ОСОБА_12 , один удар правою ногою в ліву ногу та один удар долонею правої руки по голові потерпілого. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 101 від 01.10.2018 у малолітнього ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі представник малолітнього потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій, указав на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, через його м`якість. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги указав, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому наявність на утриманні малолітньої дитини, оскільки ОСОБА_11 неодноразово зазначав у судових засіданнях, що він є безробітнім та перебуває на утриманні у своєї дружини. Також вказав, що судом у вироку не дано оцінки тому факту, що обвинувачений раніше вже застосовував фізичну силу до неповнолітніх дітей. Цей факт міг вплинути на покарання, яке було призначено обвинуваченому. Крім того, апелянтом звернуто увагу, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_11 малолітньому потерпілому ОСОБА_12 та його батькам окрім матеріальної шкоди була також заподіяна моральна шкода та як наслідок, були порушені життєві плани сім`ї. Також на даний період часу існують проблеми зі здоров`ям у малолітнього потерпілого ОСОБА_12 . За наведених підстав вважав, що часткове задоволення цивільного позову судом першої інстанції є необґрунтованим. Разом з тим, адвокат зазначив, що розмір витрат його клієнта за надання правничої допомоги склав 15 000 грн., проте судом безпідставно було стягнуто лише 6 000 грн. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 призначити більш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України та задовольнити цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , та законного представника потерпілого ОСОБА_9 , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу представника потерпілого вважали не обґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без змін;

прокурора, який вимоги апеляційної скарги представника потерпілого вважав частково обґрунтованими;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині відшкодування моральної шкоди та в частині відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги із наступних підстав.

Колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині необхідності посилення призначеного покарання.

Так, представником потерпілого не наведено належних мотивів, які би указували на те, що обвинуваченому було призначене покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі висунутого обвинувачення у частині мотивів вчиненого злочину. Так, при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним суд не зазначив те, що злочин обвинуваченим був вчинений у зв`язку із тим, що потерпілий застосував насильство щодо сина обвинуваченого. Те, що суд у вироку виклав такі показання обвинуваченого не указує на те, що суд визнав доведеною цю обставину.

Не обґрунтованим є і посилання у апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого перебування у нього на утриманні малолітньої дитини. Наявність у обвинуваченого малолітньої дитини стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого записаний обвинувачений. Те, що обвинувачений офіційно не працює не виключає факту перебування малолітнього на його утриманні, оскільки він як батько несе обов`язок по утриманню дитини, даних про те, що обвинувачений не виконує своїх батьківських обов`язків матеріали кримінального провадження не містять.

При вирішенні питання про покарання колегія суддів зважає на те, що розгляд справи судом апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України проводиться у межах апеляційної скарги. Це положення закону у поєднанні із положеннями п.4 ч.2 ст.396 КПК України дає підстави стверджувати про необхідність зазначення у апеляційній скарзі конкретного виду покарання із обґрунтування необхідності призначення саме цього виду покарання у випадку порушення питання про необхідність ухвалення нового вироку із підстав призначення більш суворого покарання. Між тим, у апеляційній скарзі представником потерпілого не зазначено яке покарання необхідно призначити обвинуваченому та не наведено обґрунтування призначення саме цього покарання. На ухвалу судді доповідача про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги представник потерпілого не відреагував. Наведене, у сукупності із неналежним обґрунтуванням необхідності посилення призначеного покарання, указує на відсутність підстав для ухвалення вироку із призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, а тому апеляційна скарга у цій частині не підлягає до задоволення.

Не обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги в частині незаконності вироку про відмову у відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 6845 грн. 92 коп., яка складається із витрат на лікування потерпілого. Так, до матеріалів кримінального провадження приєднані копії товарних чеків на придбання ліків та медичного обладнання (а.с. 23-28). Між тим, представником потерпілих не надано жодних даних про те, що зазначені медичні препарати були призначені лікарем для лікування малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , що він за характером захворювання потребував застосування саме цих препаратів, та що вони були використані для його лікування. У зв`язку із викладеним, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягнення на користь потерпілого 6845 грн. 92 коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого. Підстав для зміни вироку у цій частині колегія суддів не вбачає.

Поряд із цим, суд вважає частково обґрунтованими вимоги апеляційної скарги про незаконність вироку в частині відшкодування моральної шкоди. Так, судом першої інстанції у відшкодування завданої моральної шкоди було стягнуто 10 000 грн. Суд виходив із принципів розумності та справедливості, проте будь-яких мотивів щодо розв`язання цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди не навів. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність факту завдання малолітньому потерпілому моральної шкоди. Ця обставина учасниками судового провадження не оспорюється. Проте, розмір відшкодування, який визначений судом першої інстанції, колегія суддів вважає таким, який не відповідає ступеню моральних страждань малолітнього потерпілого ОСОБА_12 . Зокрема, судом не враховано, що малолітній був побитий дорослим, що неминуче викликає у нього в подальшому страх насильства, побої були нанесені, в тому числі і у область обличчя, потерпілий проходив відповідне лікування, що призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя і навчання. Наведене дає підстави стверджувати те, що розмір відшкодування у 10 000 грн. не відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та незручностей, викликаних вимушеними змінами його укладу та способу життя. Компенсацією моральної шкоди, яка би відповідала ступеню моральних страждань потерпілого, на думку колегії суддів, буде грошова сума у розмірі 30 000 грн. Цю грошову суму колегія суддів стягує із обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Є, на думку колегії суддів, обґрунтованими і доводи апеляційної скарги в частині незаконності вироку у частині відшкодування потерпілому витрат на правову допомогу. Стягнувши на користь потерпілого в рахунок відшкодування судових витрат 6000 грн. суд своїх висновків жодним чином не мотивував. Між тим, представником потерпілого для підтвердження витрат на правову допомогу наданий договір про надання правової допомоги від 09.11.2018 року (а.с. 31), квитанція до прибуткового касового ордеру від 09.11.2018 року, відповідно до якої представнику потерпілого адвокату ОСОБА_8 було сплачено 15 000 грн. (а.с.41), актом приймання передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.11.2018 року (а.с. 42). Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені документи сторонами не оспорені, а сума у 15 000 грн., що сплачена потерпілим за надання правової допомоги у об`ємі цієї допомоги, яка зазначена у акті, не суперечить принципам розумності і співмірності. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне у цій частині задовольнити апеляційну скаргу і стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування витрат пов`язаних і наданням правової допомоги 15 000 грн.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_11 колегія суддів вважає частково не законним та не обґрунтованим і приходить до висновку про необхідність його зміни у зазначені вище частині, частково задовольнивши апеляційну скаргу представника потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника малолітнього потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_11 змінити в частині вирішення цивільного позову та відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 15000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4