Провадження № 274/410/18
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/233/19

І м е н е м У к р а ї н и
03.12.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/410/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працював неофіційно, проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, нині відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", на час скоєння злочину раніше судимого: 24.09.10 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України на 3 роки 11 місяців позбавлення волі, на даний час також засудженого 06.03.19 Житомирським апеляційним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1, 70 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі (02.04.19 прибув до виправного центру для відбуття призначеного покарання),

за ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2017 року у ОСОБА_3 , який знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , виник умисел на заволодіння належним ОСОБА_5 велосипедом марки «Салют».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 07 жовтня 2017 року приблизно о 09 год. 00 хв., діючи з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі відносини, засновані на попередньому знайомстві з ОСОБА_5 , попросив у останньої велосипед марки «Салют», який пообіцяв повернути у вечірній час цього ж дня. ОСОБА_5 , не усвідомлюючи злочинного умислу ОСОБА_3 та довіряючи йому, погодилась і передала належний їй велосипед марки «Салют», яким ОСОБА_3 в подальшому заволодів та зник з місця вчинення злочину.

Отже ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою заволодів належним ОСОБА_5 велосипедом марки «Салют», вартістю 1000 грн., чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та після дослідження доказів у кримінальному провадженні показав, що число не пам`ятає, це може бути 07.10.17, він звернувся до потерпілої тітки ОСОБА_6 , щоб та дала йому велосипед для перевезення металу. Велосипед був невеликий, але якщо його здати, можна було б виручити більше грошей. Тому він обманув потерпілу, велосипед наміру повертати не мав, здав цей велосипед на металобрухт. У скоєному кається просить суворо не карати, після відбуття частини покарання у виді обмеження волі усвідомив неправомірність поведінки, зараз працює, сумлінною поведінкою і ставленням до праці заслуговує можливість заміни покарання більш м`яким.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.01.18, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявила, що 07.10.17 чоловік на ім`я ОСОБА_7 шляхом обману та, зловживаючи довірою, під приводом користування велосипедом заволодів велосипедом марки "Салют" (т. 1, а.п. 7);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.18, під час якого потерпіла ОСОБА_5 серед 4-х пред`явлених їй зображень чоловіків впізнала фото ОСОБА_3 , як чоловіка, якому 07.10.17 вона дала у користування свій велосипед "Салют", а той його так і не повернув (т. 1, а.п. 10-11);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.18, під час якого свідок ОСОБА_8 серед 4-х пред`явлених йому зображень чоловіків впізнав фото ОСОБА_3 , як чоловіка, якому 07.10.17 його співмешканка ОСОБА_5 дала у користування свій велосипед "Салют", а той його так і не повернув (т. 1, а.п. 14-15);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.18, під час якого свідок ОСОБА_9 серед 4-х пред`явлених йому зображень чоловіків впізнав фото ОСОБА_3 , як хлопця, який 25.10.17 у вечірній час продав йому велосипед марки "Салют" (т. 1, а.п. 17-18);

*даними довідки ФОП ОСОБА_10 , відповідно до якої станом на 07.10.17 середня вартість б/в велосипеду марки "Салют" становила 1000 грн. (т. 1, а.п. 25-27);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.01.18 з фототаблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та на місцевості показав коли, де та як саме він скоював шахрайській дії щодо потерпілої. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, кінцевим показанням обвинуваченого та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 55-57);

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 2-3 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше судимий, проживав з братом, за місцем проживання характеризувався з посередньої сторони, схильний до вживання спиртних напоїв, офіційно не працював, на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки та обставини скоєного злочину, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, відбуває покарання у виді обмеження волі, в тому числі за скоєння корисливого злочину, та санкцію статті, приймаючи до уваги запропоновану учасниками міру покарання, суд призначає покарання у виді, передбаченому санкцією статті, пов`язаному з ізоляцією від суспільства, а саме у виді обмеження волі. Остаточне покарання суд призначає з врахуванням вироку Житомирського апеляційного суду від 06 березня 2019 року. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не подано, потерпіла має право на таке звернення в порядку цивільного судочинства.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відбування на даний час обвинуваченим покарання у виді обмеження волі, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Житомирського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки 03 (три) місяці.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 02 квітня 2019 року, зарахувавши таким чином покарання, повністю відбуте за попереднім вироком.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1