В И Р О К
Іменем України

03.12.2019року м.Мостиська
єдиний унікальний номер 448/1693/19
провадження № 1-кп/448/214/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000041 від 02.07.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вербовець, Косівського району, Івано-Франківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,
учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

та її захисник-адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_3 , керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу «трамадол» у великих розмірах, в період квітня-червня місяця 2019р., перебуваючи на території м.Мадрид Королівства Іспанія (точне місце, час та дату не встановлено), придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи 38 блістерів з таблетками медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37, 5 mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол», масою трамадолу - 13,9125 грам, які запакувала серед речей і предметів особистого вжитку у картонну коробку, яку в свою чергу, щільно і герметично перемотала скотчем, тобто запакувала вказані препарати способом, що утруднює їх виявлення і унеможливлює доступ до вмісту даної картонної коробки без її повного розпакування.

В подальшому, в кінці червня місяця 2019 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи на території м.Мадрид (Королівство Іспанія), попередньо домовившись з водієм автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , який не був обізнаний із її злочинними намірами, завантаживши у вказаний автомобіль серед інших речей коробку із таблетками медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37, 5 mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол», виїхала з м.Мадрид Королівства Іспанія до України.

Надалі, 01.07.2019 року (більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 прибула в якості пасажира автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував під керуванням ОСОБА_7 , на місце паркування автомобілів у населеному пункті Медика, розташованому неподалік пункту пропуску через державний кордон «Медика- Шегині» на території Республіки Польща, звідки ОСОБА_6 звернувся до свого товариша ОСОБА_8 , за допомогою у перевезенні через державний кордон з Республіки Польща в Україну власним автомобілем останнього марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , частини речей, які були наявні у автомобілі марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки їх кількість перевищувала дозволену норму при переміщені через державний кордон України, на що ОСОБА_8 погодився.

У подальшому 01.07.2019 року на місці для паркування автомобілів, яке знаходиться на території населеного пункту Медика Республіки Польща, неподалік пункту пропуску через державний кордон «Медика-Шегині», згідно попередньо досягнутої домовленості, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вибірково перевантажили декілька упакувань (особистих речей пасажирів) з багажного відсіку автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до автомобіля марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у тому числі картонну коробку, яка належала ОСОБА_3 , із прихованими у ній таблетками медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37, 5 mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол».

Згодом ОСОБА_8 , який не був обізнаним із прихованими від митного контролю у картонній коробці, яка належала ОСОБА_3 , таблетками медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37, 5 mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол», 01.07.2019року о 20:08 год. прибув автомобілем марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині», розташованому на території Шегинської сільської ради Мостиського району Львівської області, та усвідомлюючи, що переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України, обрав смугу руху спрощеного прикордонно-митного контролю «зелений коридор».

Водночас, 01.07.2019 року о 20:10 год., реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу у великих розмірах, способом, що утруднює його виявлення, ОСОБА_3 прибула з Республіки Польща в Україну в якості пасажира автомобілем марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував під керуванням ОСОБА_6 та в ході проведення прикордонно-митного контролю про переміщення через митний кордон України у автомобілі марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 таблеток медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37, 5 mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол» у великих розмірах ОСОБА_3 при її усному опитуванні не заявила та до митного контролю не пред`явила, а отже зі свого боку вчинила усі необхідні дії для контрабандного переміщення наркотичного засобу через митний кордон України.

Так, 01.07.2019 року в ході проведення поглибленого огляду автомобіля «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зоні митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, у картонній коробці, яка належала ОСОБА_3 та переміщувалась в даному автомобілі, в період з 20:38 год. до 20:41 год. працівниками правоохоронних органів виявлено та вилучено приховані від митного контролю таблетки медичного препарату «Tramadol/paracetamol cinfa 37,5mg/325 mg в кількості 371 шт., із вмістом наркотичного засобу «трамадол», обіг якого обмежено та встановлено заходи контролю, загальною масою 13,9125 грам, що становить великий розмір.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину визнала повністю, цілковито підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокурором. Зазначила, що з квітня по червень місяць 2019 року перебувала у м.Мадрид, де і лікувалась, оскільки важко хворіє. Перебуваючи у м.Мадрид лікуючий лікар їй виписав знеболюючий препарат «Tramadol/paracetamol cinfa. Надалі вона (обвинувачена) взявши у лікаря рецепт придбала вищевказаний медичний препарат. В подальшому, зокрема в кінці червня місяця 2019 року вирішила повернутись на Україну. Вказані таблетки вона упакувала в картонну коробку. Про те, що дані таблетки містять наркотичну речовину та обіг таких заборонено, їй відомо не було. Покликалась на те, що із м.Мадрид до України прямувала в якості пасажирки автомобіля марки «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стверджувала, що наближаючись до території України, водій вищевказаного транспортного засобу подзвонив своєму знайомому, як згодом стало відомо ОСОБА_8 , щоб той забрав деякі речі із його автомобіля, оскільки при проходженні прикордонного та митного контролю могли виникнути непередбачувані обставини, щодо перезавантаженням транспортного засобу. Перебуваючи на території населеного пункту Медика Республіки Польща, деякі речі, в тому числі і речі обвинуваченої було перевантажено в інший транспортний засіб, котрим керував ОСОБА_8 . Вказувала, що не повідомила водія транспортного засобу, що перевозить таблетки, оскільки вважала, що нічого протиправного вона (обвинувачена) не вчиняє. У вчиненому щиро розкаялася, зазначивши при цьому, що даний злочин вчинила з необізнаності та у зв`язку з важким станом здоров`я. Просила суд не застосовувати до неї суворої міри покарання. Окрім цього, просить суд справу розглядати без дослідження доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин і наявних доказів, згідно пред`явленого їй обвинувачення за ч.2 ст. 305 КК України.

Потерпілі в кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, вона та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням документів, які характеризують її, як особу.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_3 , доведеною повністю.

Вважає, що її дії юридично вірно кваліфіковано за ч.2 ст.305 КК України, оскільки вона перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичні засоби у великих розмірах.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, дані про винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила злочин, котрий згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, важкий стан здоров`я, похилий вік особи, повне та беззастережне визнання вини обвинуваченою, а також те, що така переміщувала наркотичну речовину через митний кордон для власних потреб, зокрема для лікування від хвороби, що свідчить про не переслідування нею користі на збагачення чи поширення серед населення, що знижує суспільну небезпечність особи винної.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Що стосується питання осудності обвинуваченої ОСОБА_3 , суд керується тим, що її поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення вона надавала послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на стійке переконання суду обвинувачена є осудною особою.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , під час кримінального провадження розповідала про обставини, які повністю викривають її у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільно, своєю активною поведінкою сприяла розкриттю кримінального правопорушення та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаялася, дала критичну оцінку своїм злочинним діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченої, котра вперше притягається до кримінальної відповідальності, являється особою похилого віку, важко хворіє, проживає одна, є вдовою, позитивно характеризується за місцем проживання, після вчинення даного злочину до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, її роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 своєї постанови №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого, виду основного покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого особливо тяжкого, тяжкого злочинів або злочину середньої тяжкості, з урахуванням особи винного.

За наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, важкий стан здоров`я, похилий вік, тощо, відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, корисливої мети, критичне ставлення до своєї діяльності, а також притягнення до кримінальної відповідальності вперше, враховуючи відомості про особу винної, а також думку прокурора, котрий при призначенні покарання обвинуваченій просив застосувати ст.69 КК України до такої, надавши при цьому останній штраф у виді однієї тисячі двіхсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.2 ст. 305 КК України застосувати до ОСОБА_3 положення ч.1 ст.69 КК України, і призначаючи основне покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, передбаченого у санкції ч.2 ст.305 КК України, у вигляді штрафу у зазначеному прокурором розмірі, що буде необхідним і достатнім для її перевиховання та попередження вчинення нею нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_3 , не може бути застосована додаткова міра покарання, передбачена ч.2 ст.305 КК України у вигляді конфіскації майна, з огляду на таке.

Так, статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна.

Згідно положень ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу України.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №154/2423/16, провадження №51-54км18) корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ні досудовим слідством, ні судом наявність у ОСОБА_3 , корисливого мотиву не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що до обвинуваченої ОСОБА_3 , у даному випадку не слід застосовувати конфіскації майна, навіть при тому, що таке передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, як обов`язкове.

Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03.07.2019 року у даному кримінальному провадженні, з метою його забезпечення, відповідно до ст.ст.132, 170-173 КПК України було накладено арешт на майно.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови від цивільного позову.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про необхідність скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03.07.2019 року.

Приймаючи рішення про скасування арешту та повернення власнику автомобіля марки «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , котрий був знаряддям вчинення злочину, суд діє у відповідності до положень, передбачених ст.100 КПК України, згідно яких зокрема: майно, яке підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегло на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені майно повертаються власнику (законному володільцю), а тому, враховуючи, що органом досудового розслідування не надано даних про те, що власнику, тобто ОСОБА_8 вказаного автомобіля, було відомо, що обвинувачена ОСОБА_3 використала цей автомобіль для вчинення злочину, суд приходить до висновку про повернення такого транспортного засобу, його власнику.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 , в користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України та призначити їй із застосуванням положень ст.69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу

Зняти арешт з майна, зокрема з: 38 (тридцять вісім) шт. блістерів, з написом «Tramadol/paracetamol cinfa 37,5 mg/325 mg», у яких знаходилось 371 таблетки; - акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01 липня 2019 року, на 1 аркуші; - контрольного талону автомобіля марки «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , для проходження по зеленому коридору; - картонної коробки в якій знаходиться: миючий засіб із написом «JABON DE MARSELLA» ємністю 3 літри - 1 шт., шампунь із написом «CHAMPU» ємністю 1000 ml - 1 шт., гель для душу із написом «AVENA» ємністю 750 ml - 1 шт., миючий засіб із написом «Eucerin» ємністю 1000 ml - 1 шт., кава із написом «alipende» масою 250 g - 3 шт., рушник - 2 шт., набір для миття посуду - 1 шт., медичні рецепти лікаря № MD2 373450275, № MD2 373450276, № MD2 373450277, № MD2 373450278, № MD2 373450279, № MD2 373450280; - автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; - ключів від автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази: 38 (тридцять вісім) шт. блістерів, з написом «Tramadol/paracetamol cinfa 37,5 mg/325 mg», у яких знаходилось 371 таблетки, котрі знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ у Львівській області - знищити.

Речові докази: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01 липня 2019 року, на 1 аркуші та контрольний талон автомобіля марки «Opel Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , для проходження по зеленому коридору, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000041.
Речові докази: картонна коробка в якій знаходиться: миючий засіб із написом «JABON DE MARSELLA» ємністю 3 літри - 1 шт., шампунь із написом «CHAMPU» ємністю 1000 ml - 1 шт., гель для душу із написом «AVENA» ємністю 750 ml - 1 шт., миючий засіб із написом «Eucerin» ємністю 1000 ml - 1 шт., кава із написом «alipende» масою 250 g - 3 шт., рушник - 2 шт., набір для миття посуду - 1 шт., котра знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ у Львівській області, повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_3 .
Речові докази: медичні рецепти лікаря № MD2 373450275, № MD2 373450276, № MD2 373450277, № MD2 373450278, № MD2 373450279, № MD2 373450280, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000041, - повернути його законному володільцю, тобто ОСОБА_3 .
Речові докази: автомобіль марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , котрі були повернуті на відповідне зберігання його законному володільцю ОСОБА_8 , згідно ухвали Галицького районного суду м.Львова від 17.07.2019 року - вважати такому повернутими.
Стягнути із ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за №3/796 від 30.07.2019 року, у сумі 1570 (однієї тисячі п`ятсот сімдесят) гривень 10 коп. (79040, м.Львів, вул.Конюшинна, 24; р/р 0003 в УДКСУ у Залізничному районі м.Львова; МФО 825014; ).

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1