йСправа № 304/219/19 Провадження № 1-кп/304/87/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його законного представника ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000473 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, учня третього курсу ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

у першій декаді листопада 2018 року неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у лісовому масиві в м. Ужгород Закарпатської області, виявив кущ дикорослої рослини роду «Коноплі», з якої обірвав листя, висушив їх, подрібнив та зберігав в одному згортку із металевої фольги в спальній кімнаті за місцем свого проживання, а 16 листопада 2018 року біля 15.30 год. добровільно видав його працівникам поліції по вул. Ужгородській в м. Перечин Закарпатської області, у якому згідно висновку експерта № 6/654 від 30 листопада 2018 року знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, а саме канабісом вагою 16,4595 г, яку неповнолітній ОСОБА_4 незаконно виготовив, придбав та зберігав без мети збуту, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 15 листопада 2018 року вирішив з друзями поїхати на таксі в ресторан «Турянська Долина», що в м. Перечин Закарпатської області. Однак, неподалік від вказаного закладу їх зупинили працівники поліції і запропонували видати заборонені речі. Оскільки у нього виявили згорток з наркотичною речовиною, про яку ніхто з інших пасажирів не знав, то його забрали в поліцію. Вказану речовину він виготовив на початку листопада 2018 року з коноплі, яку знайшов під час прогулянки по лісовому масиві в м. Ужгород Закарпатської області. З такої він обірвав листя, висушив його вдома та подрібнив. Крім цього показав, що зазначену речовину він зберігав виключно для власного споживання (викурював таку десь 3-4 рази), наміру збувати її не мав. Про вчинене щиро жалкує, оскільки в молодому віці допустив помилку, а тому просив суворо його не карати та передати під нагляд батька.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 його батько ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що син до 16 років проживав разом з ним, однак потім захотів пожити із мамою та братами. Оскільки у цей період син перестав у повній мірі бути під його контролем, тому і вчинив дане кримінальне правопорушення. На даний час ОСОБА_4 знову проживає із ним, гарно навчається, займається спортом, тому є всі підстави вважати, що він став на шлях виправлення, відтак просив звільнити сина він покарання та передати такого під його нагляд.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також просив звільнити ОСОБА_4 від покарання на підставі ст. 105 КК України, застосувавши до нього примусовий захід у виді передачі під нагляд батька.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину у молодому віці.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації з урахування соціально-психологічної характеристики ОСОБА_4 прийшов до висновку, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк цілком можливе за умови вирішення його особистісних проблем, здійснення нагляду та проведення соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та становить низький рівень небезпеки для суспільства й окремих осіб, а також враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому штраф у мінімальному розмірі, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Разом з цим, відповідно до ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру як обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно ч. 3 ст. 105 КК України у разі застосування заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини 2 цієї статті, суд повинен установити їх тривалість. Такі ж роз`яснення містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року. Зокрема, пунктом 7 цієї постанови зазначено, що передача під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вказані особи здатні забезпечити позитивний виховний вплив на того, до кого застосовуються заходи виховного характеру, та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості був неповнолітнім, вчинив таке вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також ураховуючи думку прокурора, який залишив на розсуд суду питання про застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, суд вважає, що неповнолітнього слід звільнити від покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля, тобто заборони перебувати поза домівкою з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку протягом 1 (одного) року, та передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про його обрання суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Питання процесуальних витрат вирішуватимуться в порядку ст. 124 КПК України.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від призначеного покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді:

- обмеження дозвілля, тобто заборони перебувати поза домівкою з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку протягом 1 (одного) року;

- передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи № 6/654 від 30 листопада 2018 року у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1