ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР 07.07.2015р. №0003374 за підозрою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із вищою освітою, неодружений, раніше не судимий, непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
встановив:
02.07.2015 року, близько 18:00 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі із невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, діючи із корисливих мотивів. Прийшов до пункту вело прокату, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Л.Свободи, 24. Реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету, пов`язану із незаконним збагаченням за рахунок інших осіб, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 , який безпосередньо надавав послуги прокату велосипедів, в якості предмету застави, зареєстрований на своє ім`я паспорт громадянина України, під приводом взяти велосипеди в оренду за умови їх наступного повернення, однак заздалегідь не маючи наміру повертати майно. Після чого шахрайським шляхом заволодів двома велосипедами фірми «Титан Атлант», що належать ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд та обернувши їх на власну користь.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2994 від 25.08.2015 року вартість двох велосипедів фірми «Титан Атлант», що належать потерпілому ОСОБА_7 , на момент скоєння злочину, становить 8482 грн.00 коп.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Винність обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, не визнав. Надав суду свої пояснення, в яких вказав, що велосипед не брав, а його паспорт було втрачено восени, про що є заява. В відділі поліції його опізнали лише тому, що в них був його паспорт.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання з`явився, надав суду пояснення, в яких вказав, що має прокат велосипедів, його працівники надали в прокат 2 велосипеда ОСОБА_5 , однак 2 дні велосипеди не повертали. Він поїхав додому до ОСОБА_5 , останній сказав, що він згубив паспорт, а велосипед не брав.
Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що він приїхав до свого друга ОСОБА_9 , останній попрохав приглянути за прокатом поки той відійшов. До прокату підійшло двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_5 , вони запитали чи можуть взяти два велосипеди на прокат. ОСОБА_8 надав їм 2 велосипеди, натомість ОСОБА_5 передав своєму другу паспорт, а останній віддав його ОСОБА_8 , щоб отримати велосипеди на прокат. Свідок вказав, що перш ніж надати велосипеди, він впевнився в належності паспорту особі, яка брала велосипеди на прокат.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 надала пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_5 є її сином, і що він не має відношення до цього злочину. Він неофіційно працює охоронцем, в період вчинення злочину також працював, та хворів тромбозом, його нога була опухша, в травні 2015 року він перебував в лікарні, в нього опухала нога та він не міг пересуватись та майже не виходив з дому. В липні 2015 року саме в той період взагалі не виходив, а вдома пересувався на костилях. Лікарняний у нього з 22.05.2015 року по 17.06.2015 року, після чого лікувався в поліклініці на вул. Пушкінська, на роботу він вийшов з палицею, події 2015 року вона точно не пам`ятає.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Прокурор відмовилась від свідка ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.08.2015 року, свідок ОСОБА_8 впізнав чоловіка з табличкою номер №2 ОСОБА_5 (а.с. 30-33)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.07.2015 року, свідок ОСОБА_6 впізнав чоловіка з табличкою номер №4 ОСОБА_5 (а.с34-38)

Висновком експерта №2994 від 25.08.2015 року за результатами товарознавчої експертизи проведеної в кримінальному провадженні №0003374, встановлено ринкову власність товарів на 02.07.2015 року: двох велосипедів «Титан атлант» сірого кольору з червоними полосами, без пошкоджень, комплектація без змін та доповнень, придбані велосипеди у березні 2015 року, з урахуванням умов, зазначених у дослідній частині становить 8482 грн. (а.с. 39-42)

Протоколом огляду предмету від 07.07.2015 року зафіксовано, що предметом огляду являється паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 02.11.2013 року на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Паспорт у паперовій обкладенці, темно синього кольору, з нумерацією в 16-ть сторінок. Перша сторінка з фотографією та особистими даними власника ОСОБА_5 ( на українській мові), датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , м. Харків, та особистим підписом. Друга сторінка з особистими даними власника ОСОБА_5 (на російській мові), вказана стать, та вказаний орган який видавав даний паспорт, а саме Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 02.11.2013 року. На сторінці №11 розташований штамп з адресою реєстрації АДРЕСА_1 . (а.с.43)

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_10 , з приводу того, що в час вчинення злочину, а саме 02.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_10 мав хвору ногу та не міг пересуватись далеко, адже дані обставини не підтверджені доказами (листками непрацездатності, чи випискою з історії хвороби).

Стосовно показань обвинуваченого ОСОБА_5 , що він неодноразово втрачав паспорт, і останній раз 24.10.2014 року, також не підтверджується наданими до суду доказами та є суперечливими в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 та письмовими доказами, з огляду на те, що паспорт ОСОБА_5 , який наявний в матеріалах справи передав на пункті прокату ОСОБА_5 разом с його товаришем, після того як він встановив приналежність паспорту ОСОБА_5 , а тому винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, за ч.2 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинений умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства і ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді обмеженні волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. І саме таке покарання обвинуваченій, суд вважає, що буде справедливим та достатнім і сприятиме її виправленню та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної шкоди на суму 8000,00 грн.
Відповідно до вимог ч.1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, а також підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Вивчивши предмет та зміст цивільного позову, суд вважає, що він підлягає задоволенню з огляду на те, що вина ОСОБА_5 встановлена, а розмір шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №2994 від 25.08.2015 року.

Судові витрати по відшкодуванню вартості проведених по справі судово - товарознавчої експертизи на суму 368,28 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальних збитків в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судові витрати на проведення судово товарознавчої експертизи на суму 368,28 гривень.
Речовий доказ паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 02.11.2013 року на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя