Ухвала
Іменем України
09 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 500/1967/18

провадження № 51-3554км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 , (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час апеляційного провадження, ОСОБА_8 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року в кримінальному провадженні № 0002050 щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянки України, уродженки м. Білгорода-Дністровського Одеської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року за частинами 1, 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі-КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК,
встановив:
За вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК визначено остаточне покарання за цим вироком і за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки і покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційні скарги прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області та першого заступника прокурора Одеської області залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.
За змістом касаційної скарги прокурор, не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду щодо ОСОБА_6 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
До початку касаційного розгляду прокурор, який подав касаційну скаргу відмовився від неї, про що 09жовтня 2019 року подав заяву до Верховного Суду.
Заслухавши доповідача, думку прокурора , захисника та засудженої, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора підлягає закриттю з таких підстав.
Відповідно до статей 432, 403 КПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. При цьому, якщо вирок або ухвала суду не були оскаржені іншими особами, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, касаційних скарг від інших осіб на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 серпня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 не надходило і судові рішення щодо неї іншими особами не оскаржені, а відмова від касаційної скарги відповідно до статей 432, 403 КПК України є правом особи.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись статтями 403, 432, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь під час апеляційного провадження, ОСОБА_8 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3