Справа № 201/5707/19
Провадження № 1-кс/201/3140/2019
УХВАЛА

17 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі клопотання заступника начальника першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді передано клопотання заступника начальника першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 31.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, згідного якого слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що прокуратурою Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 31.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 12.09.2016 начальник Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (голова ліквідаційної комісії Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області) ОСОБА_5 (Далі Покупець) уклав договір купівлі-продажу товарів № ДГ-0000001 з ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ» () в особі директора ОСОБА_6 (Далі Продавець) на поставку до Межівського ВП кам`яного вугілля марки АМ (антрацит) у кількості 60 тонн, на загальну суму 150 тис. грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Продавець зобов`язаний не пізніше 2-х календарних днів з дня набрання чинності цим Договором передати Покупцю товар.

Відповідно до п. 2.2. Договору, Покупець зобов`язаний прийняти товар і розрахуватися за нього не пізніше 10 банківських днів з дати отримання Покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Відповідно до платіжного доручення № 12 від 12.09.2016, яке одержано Управлінням Державної казначейської служби України у Межівському районі Дніпропетровської області 13.09.2016 та оплачено 14.09.2016 на рахунок ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ» у сумі 150 000 грн. за поставку вугілля, відповідно до видаткової накладної № РН-0000001 від 12.09.2016, яку від імені Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області отримав ОСОБА_7 , але до теперішнього часу, не зважаючи на те, що грошові кошти на рахунок Продавця перераховані у повному обсязі, фактично товар Покупцю не поставлено.

Перед цим, а саме 02.09.2016 між ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ» (Далі Покупець) в особі директора ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_8 (Далі Постачальник) укладено договір поставки № 0209-2016-1, відповідно до якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Вугілля кам`яне (антрацит), у кількості, за ціною в українській гривні, вказаною у рахунках-фактурі, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар на умовах даного Договору.

Відповідно до умов Договору, ФОП ОСОБА_8 на адресу ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ» направлено рахунок-фактуру № СФ-0000006 та видаткову накладну № РН-0000005 від 12.09.2016 на загальну суму 140 000 грн. без ПДВ. Оплата Товару за вказаним Договором та виставленими платіжними документами була здійснена на рахунок ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «АБ «Приват Банк» протягом вересня-жовтня 2016 року на загальну суму 130 000 грн., які у подальшому були скеровані на різні банківські рахунки, у т.ч. карткові, якими користується ОСОБА_8 , а також здійснено зняття грошових коштів готівкою.

Допитана як свідок директор ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ» ОСОБА_6 показала, що вона деякий час працювала з гр-ном ОСОБА_8 , який запропонував їй створити та очолити ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОТОРГ», на що та погодилась. Однак фактично підприємство не запрацювало, а були проведені лише дві господарських операції, а саме продаж вугілля до Межівського РВ та його безпосередня закупівля у ФОП ОСОБА_8 . Перемовини щодо укладання договору на постачання вугілля до Межівського РВ велись безпосередньо ОСОБА_8 .

Під час проведення санкціонованого обшуку 15.05.2019 у приміщенні Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Межова, вул. Соборна (колишня Сташкова), 54 виявлено та вилучено:

1. жорсткий диск марки «Samsung», s/n S2ZYJ9BDA03992, модель ST500LM012, ємністю 500 Gb.

16.05.2019 винесено постанову про визнання про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий на задоволенні клопотання наполягав, з підстав зазначених в останньому.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 31.01.2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене у вилучених в ході проведеного огляду за вищевказаною адресою документах та речах збереглися сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі документи, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що також з метою належної фіксації доказів у провадженні, виявлені та вилучені речі, відповідно до ст. 98 КПК України, є предметами, використаними як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігають його сліди, а також необхідні для забезпечення належної фіксації таких доказів у кримінальному провадженні та забезпечення збереження таких речових доказів, у зв`язку із чим арешт на тимчасово вилучене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме жорсткий диск марки «Samsung», s/n S2ZYJ9BDA03992, модель ST500LM012, ємністю 500 Gb.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1