Ухвала

04 грудня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-2075 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року щодо нього.
Засуджений ОСОБА_4 уже звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на зазначені вище судові рішення щодо нього.
Увалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року таку скаргу було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
В межах наданого судом строку від засудженого ОСОБА_4 надійшла повторна касаційна скарга на судові рішення щодо нього. Однак зазначених в ухвалі суду касаційної інстанції недоліків засуджений не усунув, а тому його касаційну скаргу було повернуто ухвалою від 15 травня 2019 року.
У касаційній скарзі засудженого порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на призначення йому явно несправедливого покарання через суворість. Разом із цим зазначає, що суд першої інстанції не встановив жодного доказу його вини, а обвинувальний вирок ухвалений на припущеннях. У зв`язку з цим не зрозуміло, в якій саме частині засуджений оскаржує судові рішення, в частині призначеного покарання,

чи доведеності вини.
Зокрема касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подає із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, а також їх обґрунтування, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення

і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак вимога засудженого у касаційній скарзі містить суперечності, оскільки

він просить скасувати судові рішення і одночасно змінити їх, що не узгоджується

з положеннями зазначеної вище статті.
Разом із цим, з огляду на ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Проте засудженим не надано жодних даних на підтвердження того, коли останній отримав копію ухвали Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року

для можливості визначення строку касаційного оскарження судових рішень саме для ОСОБА_4 . А за умови, що такий строк було пропущено, ОСОБА_4 не зазначено причин його пропуску.
Крім того засуджений не додав до касаційної скарги копії судових рішень,

які оскаржує, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
Вказані порушення, які були допущені засудженим ОСОБА_4 і в попередній касаційній скарзі, перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року щодо нього залишити без руху

та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3