Справа № 350/1243/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що кримінальне провадження не розглянуто, а термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 закінчується 02 вересня 2019 року, ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що є підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні даного клопотання, обрати відносно ОСОБА_6 інший запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з клопотанням свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що на даний час, з урахуванням визначеного раніше судом обсягу доказів та порядку їх дослідження, судовий розгляд ще не завершений, потерпілі, свідки та сам обвинувачений не допитані.

За таких обставин зміна обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, може призвести до того, що ОСОБА_6 може чинити спроби впливу на свідків та потерпілих, які ще не допитані.

Можливе вчинення таких дій обвинуваченим, на думку суду, продовжує нести ризик втручання обвинуваченого у здійснення правосуддя, тому продовження йому строку запобіжного заходу на момент розгляду клопотання, виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою.

На момент розгляду клопотання прокурора жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, не має, а стороною захисту доказів на підтвердження таких підстав суду не надано.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений на момент направлення обвинувального акту до суду не працював, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто він не має сім`ї та не має утриманців, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений, залишаючись на волі, може переховуватись від суду.

Отже, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які раніше були підставою для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Доказів про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ув`язнення, у матеріалах кримінального провадження немає.

Тому, не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Керуючись ст.ст.177, 178, 197, 331 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Успенський Республіки Комі Російської Федерації, жителю АДРЕСА_1 строк тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська, строком на 60 днів, тобто до 16 год.10 хв. 21 жовтня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору, захиснику та направити начальнику УВП № 12 м.Івано-Франківськ.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: