СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 1-кс/759/4432/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленкеран Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, освіта середня, зі слів одруженого, маючого сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, на території України не зареєстрованого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002681, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2019,

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002681, 12.04.2019, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, до трьох місяців у межах строків досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002681, від 12.04.2019, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.05.2019 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання - 21 година 45 хвилин 22.05.2019), та якому 23.05.2019 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року, підозрюваному ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.07.2019 включно. Як зазначено в клопотанні, для повного та об`єктивного дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, зокрема: завершити проведення дактилоскопічної експертизи, призначеної 04.07.2019 та проведення якої залучено експертів НДЕКЦ МВС України; завершити проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_10 , призначеної 12.06.2019 та проведення якої залучено експертів КМКБ СМЕ; відповідно до ст. 290 КПК України надати сторонам доступ до матеріалів досудового розслідування, у т.ч. із забезпеченням перекладу на азербайджанську мову процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному при завершенні досудового розслідування, а також інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. З огляду на викладене, строк запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою просять продовжити до трьох місяців.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив строк запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою просять продовжити до трьох місяців вказуючи що передбачені ст.177 КПК України ризики на даний час не зникли.

Захисники підозрюваного, адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти вказаного клопотання заперечували. Звертали увагу на порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення досудового розслідування, вказували на необґрунтованість підозри та відсутність належних доказів на доведення вини підозрюваного в інкримінованих йому злочинах. Окрім того, адвокати зазначали про те, що підозрюваний тривалий час був студентом, проживав в гуртожитку в м. Києві, мав хорошу репутацію, наразі до України приїхав його батько, який зняв будинок, в якому може в подальшому проживати підозрюваний в Київській області. Також, захисники зазначали, що батько підозрюваного систематично направляв йому кошти на навчання та забезпечував його життя, що виключає відсутність коштів у підозрюваного. Звертали увагу на відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного виключного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що він є батьком підозрюваного. Зазначив, що він сам в минулому працював в Києві, тому вирішив направити свого сина на навчання в медичний університет, навчання сину оплачував самостійно шляхом переказів грошових коштів на банківську картку сина в період з 1 курсу і до 20.05.2019, також повідомив, що постійно направляв сину кошти, необхідні для життя. Повідомив, що з 2017 року до 2019 рік ОСОБА_6 проживав в гуртожитку в м.Києві. Свідок надав до суду договір оренди житлового приміщення, відповідно до якого він зняв в оренду кімнату в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 15,2 м. Повідомив також, що його син позитивно характеризувався за місцем навчання, має дружину та дитину, які проживали разом з ним, а потім, поїхали з м. Київ. Зазначив, що його син є порядною людиною, яка не могла вчинити злочин.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002681, від 12.04.2019, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 12.04.2019, в період з 01 години до 02 години, знаходячись в к. АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 та невстановленими особами, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_10 , з метою заволодіння майном останнього та заволодів ним. Так, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлені особи, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, спілкуючись між собою у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, вирішили здобувати кошти для особистих потреб, шляхом незаконного заволодіння грошима та майном громадян, приведених у безпорадний стан речовинами психотропної дії, вступивши між собою в попередню злочинну змову. З метою виявлення громадян, майном яких можна було заволодіти шляхом розбою, ОСОБА_13 здійснював моніторинг соціальних мереж Інтернету, в результаті чого 11.04.2019, в денний час, за допомогою соціальної мережі «Фейсбук» в мережі Інтернет познайомився з ОСОБА_10 , якому запропонував зустрітись цього ж вечора та поспілкуватись на спільні теми. На дану пропозицію ОСОБА_10 погодився, домовившись з ОСОБА_13 про зустріч у вечірній час 11.04.2019 поблизу входу до станції метро «Житомирська», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві. Одночасно з цим, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , приблизно о 15 годині 11.04.2019 прибули до хостелу, розташованого по вул. Стуса, 22 в м. Києві, де ОСОБА_12 , скориставшись власним паспортом громадянина Азербайджанської Республіки орендував кімнату № НОМЕР_1 , з метою її подальшого використання, як безпосереднього місця вчинення злочину відносно ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, та діючи спільно згідно досягнутої раніше домовленості, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлені слідством особи, взявши заздалегідь придбану у невстановлені час та місці невизначену речовину психотропної дії, у вечірній час, 11.04.2019, прибули до будівлі ТЦ «VMB», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві, куди, приблизно о 19 годині 45 хвилин, на власному автомобілі «Subaru XV 1.6», д.н. НОМЕР_2 , прибув ОСОБА_10 . Придбавши, приблизно о 20 годині 35 хвилин 11.04.2019 продукти харчування та напої в магазині «АТБ» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому по пр. Перемоги, 136 в м. Києві, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули до заздалегідь орендованої останніми кім. АДРЕСА_2 . У свою чергу, невстановлені особи, які прибули разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , знаходились неподалік від буд. № 22 по вул. Стуса в м. Києві, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки бути викритими працівниками поліції попередити останніх. Діючи спільно згідно досягнутої раніше домовленості, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись в приміщенні даної кімнати та користуючись тим, що ОСОБА_10 не спостерігав за їхніми діями, додали до спиртного напою, призначеного для нього, невизначену психотропну речовину. Усвідомлюючи небезпечність вживання даної невизначеної психотропної речовини, поєднаної зі спиртним напоєм, для життя чи здоров`я ОСОБА_10 , та свідомо бажаючи настання вказаних шкідливих наслідків, з метою усунення можливого подальшого опору потерпілого, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пригостили останнього даним спиртним напоєм. Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 вжив запропонований йому напій. Незабаром ОСОБА_10 виявив бажання слідувати за місцем свого проживання, після чого в супроводі ОСОБА_15 та ОСОБА_13 прослідував до свого автомобіля «Subaru XV 1.6», д.н. НОМЕР_2 , де вже також знаходились невстановлені слідством особи. Оскільки ОСОБА_10 внаслідок дії невизначеної психотропної речовини почав втрачати орієнтацію та явно перебував в хворобливому стані, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлені особи переконали його повернутися до кім. № 35 по вул. Стуса, 22 в м. Києві, щоб трохи перепочити, на що ОСОБА_10 погодився та прослідував у вказане приміщення, де незабаром втратив свідомість. Подолавши таким чином можливий опір потерпілого, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлені особи незаконно заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 20200 грн. Прослідувавши на майданчик, розташований біля буд. № 22 по вул. Стуса в м. Києві, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлені особи сіли в належний ОСОБА_10 автомобіль «Subaru XV 1.6», д.н. НОМЕР_2 , в салоні якого також знаходились окуляри для водіння в шкіряному футлярі коричневого кольору, вартістю 11000 грн., гроші в сумі 7000 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, завдавши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 38200 грн. Крім цього, ОСОБА_12 12.04.2019, в період з 01 години до 02 години, знаходячись по вул. Стуса, 22 в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та невстановленими особами, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «Subaru XV 1.6», д.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , завдавши майнову шкоду у великих розмірах.

23.05.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту. Відповідно, суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту. Сам термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , викладених в протоколах допиту від 12.04.2019 та від 22.05.2019, показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2019, проведеного участю потерпілого ОСОБА_10 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_15 , як особу, що вчинила відносно нього злочин; протоколом затримання ОСОБА_15 в порядку ст. 208 КПК України, згідно якого в приміщенні Святошинського УП ГУНП у м. Києві, розташованого по пр. Перемоги, 109 в м. Києві під час особистого обшуку, у ОСОБА_15 виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , яким 11.04.2019, тобто в день вчинення відносно ОСОБА_10 злочину, користувався ОСОБА_12 телефонуючи ОСОБА_10 зі свого абонентського номеру НОМЕР_6 ; довідкою № 36 від 12.04.2019, виданої КМКЛШМД, згідно якої встановлено, що ОСОБА_10 перебував на лікуванні з діагнозом «Гостре отруєння невідомою психотропною речовиною середнього ступеню тяжкості» у відділенні токсикології даного закладу охорони здоров`я.

Відповідно, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У такому випадку, твердження адвокатів про необґрунтованість підозри є передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

При цьому суд критично ставиться до показів свідка в частині надання підозрюваному грошових коштів на навчання, враховуючи, що відповідно до інформації, наданої деканом факультету підготовки іноземних громадян Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, ОСОБА_6 відрахований з числа студентів у 2017 році (а.с.27).

З матеріалів провадження вбачається, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується 20.07.2019 року.

При вирішенні питання щодо можливості зміни запобіжного головуючий суддя оцінює в сукупності зазначені стороною обвинувачення ризики, те, що заявлені ризики не зменшилися, наявність вагомих доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання у виді позбавлення волі, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу, якими є: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Так у ході розгляду клопотання встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та яке завдало великої матеріальної шкоди, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання не встановлено.

Зазначені вище відомості вказують на те, що залишається достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема можливий вплив на потерпілих або свідків. Враховуючи тяжкість можливого кримінального покарання у разі доведення його винуватості у вчиненні злочинів, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення.

Вищевикладені факти свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України на час проведення досудового розслідування не зменшились.

За таких обставин, суд приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, оцінюючи вагомість наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, та розмір можливого покарання що йому загрожує у випадку визнання його винуватості, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч 5 ст.194 КПК України. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити на час, достатній для завершення слідчих та процесуальних дій на строк 30 діб, тобто до 16 серпня 2019 року включно.

Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182-184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, у межах строків досудового розслідування - на строк 30 діб, тобто до 16 серпня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Проголошення повного тексту судового рішення відбулось о 11:00 год. 19 липня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1