Справа № 572/609/18
Провадження № 1-кс/572/142/18
УХВАЛА
06 березня 2018 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області - слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Сарни, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування СВ Сарненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненської області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000204, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий слідчого відділення Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває розслідування, за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , розподіливши ролі, домовилися вчинити крадіжку чужого майна з належного ОСОБА_7 господарства, що по АДРЕСА_2 . З метою реалізації спільного злочинного наміру ОСОБА_4 19.02.2018 р. приблизно о 22 годи., перелізши через металевий паркан, проник до належного ОСОБА_7 господарства, що по АДРЕСА_2 де з двох незачинених підсобних приміщень таємно викрав майно на загальну суму 897 грн., чим спричинив останній збитків на вказану суму. Викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд.
06.03.2018 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст. 185 КК України.
Слідчий зазначає, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покликається на те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з зазначених у ньому підстав та просив суд клопотання задовольнити.
Підозрюваний заперечив в застосуванні цілодобового домашнього арешту, оскільки, це буде перешкоджати йому в нормальній життєдіяльності, не зможе заробляти собі на життя.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами (справа «Ілійков проти Болгарії », «Бекчієв проти Молдови», рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії», «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії», «Летельє проти Франції»)). Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону
В порядку ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відповідно до змісту клопотання запобігти спробам останнього: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 6 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний є особою молодого віку, раніше судимий.
Також, слідчий суддя вважає, що ризик в переховуватися від органів досудового розслідування та суду в судовому засіданні прокурором не доведено, оскільки будь-яких фактів переховуватися від органів досудового розслідування та суду не надано, будь-які документи, що надають право виїхати за кордон України у підозрюваного відсутні, заробляє на життя неофіційно тимчасовими роботами за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки, закінчив школу в м.Сарни, має коло друзів та знайомих, проживає в м.Сарни.
На думку слідчого судді ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є досить сумнівним, фактично всі слідчі дії досудового розслідування виконані, в судовому засіданні підозрюваний визнав вину.
В клопотанні застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, а саме таких, як особисте зобов`язання та/або домашній арешт, передання підозрюваного на особисту поруку та/або застосування відносно останнього застави, не наведено.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, однак, достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначено у клопотанні слідчим не надано та не доведено. Фактично, наведені прокурором та слідчим ризики є характеристикою можливої ситуації, що може мати невизначеність у результаті, при гіпотетичній наявності несприятливих наслідків, а не предметним обґрунтуванням існування ризиків, як таких.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням викладених обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту є недоцільним та передчасним.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
З огляду на наведене, слідчий суддя, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає, що до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки, саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців визначені обов`язки
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну, утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідками, іншими особами визначеними старшим слідчим слідчого відділення Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали до 04 травня 2018 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати на виконання у СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Сарненська місцеву прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: