печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

В обгрунтування клопотання вказано, що Слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві,

здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000300 від 19.03.2019 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки є достатньо підстав вважати, що він обгрунтовано підозрюється у вчинені злочину та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На думку прокурора,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є для нього стримуючим фактором, який позбавляє можливості продовжити вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві,

здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

провадження № 0000300 від 19.03.2019 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону.

16.10.2019 ОСОБА_4 затримано відповідно до ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у нез`явленні вчасно на служби без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем

(крім строкової служби), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

У відповідності до частини 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Наряду з цим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судовим розглядом також встановлено, що наведені у клопотанні доводи та долучені документи свідчать про обгрунтованість предявленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.24ст. 407 КК України і є достатніми на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, органом досудового розслідування порушено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як не доведено та не підтверджено належними та об`єктивними даними, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо лише в умовах утримання його під вартою.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, я кщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проходження служби та покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177,178, 181,183,193 КПК України

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора- відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце своєї реєстрації, а саме АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці, а саме до 17.12.2019 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зі встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем реєстраціі підозрюваного до Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1