Справа № 359/3418/19
Провадження № 1-кп/359/352/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника громадської організації ОСОБА_10 ,

провівши судове засідання в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з повною відео та аудіо фіксацією судового засідання, кримінального провадження №0000641 від 05.11.2018 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кулинічі Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовуючи наступним.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.07.2019 включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується, однак закінчити судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не представляється можливим.
В той же час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати і залишилась ймовірність за відсутності найсуворішого запобіжного заходу, що обвинувачений може змінити місце проживання та переховуватись від суду.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 .
Також, у обвинуваченого ОСОБА_7 відсутнє постійне місце проживання та будь-які стійкі соціальні зв`язки на території м. Бориспіль та Київської області, який зареєстрований та фактично проживає на території Харківської області, яка є приграничною зоною із Російською Федерацією та межує із самопроголошеними республіками ДНР та JIHP, де має родину та міцні соціальні зв`язки, тобто у нього наявні всі можливості для уникнення відповідальності на території України шляхом виїзду за її межі як до Російської Федерації, так і самопроголошених республік ДНР та J1HP для подальшого переховування від суду.
Окрім цього, відповідно до інформації Державної прикордонної служби України обвинувачений ОСОБА_7 лише у 2018 близько 10 разів здійснював виїзди за межі території України (за кордон), 9 разів з яких на територію Російської Федерації, через пункти пропуску «Гоптівка» та «Плетинівка», тобто він має фактичну можливість для перетину державного кордону та необхідну обізнаність у поведінці та правилах перебування в інших країнах з метою тривалого проживання за межами території України.
Враховуючи викладене, прокурор вважає, що під впливом тяжкості покарання у разі визнання ОСОБА_7 винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.
Окрім цього, існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2019 встановлено, що ОСОБА_7 та його захисник, після ДТП, телефонували йому та впливали на нього заради зміни показань.
Зважаючи на те, що у судовому засіданні ще не допитано свідка ОСОБА_12 , прокурор вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, існує реальна можливість незаконно вплинути на свідка з метою зміни останнім своїх показів у суді, що, в свою чергу, призведе до неможливості встановити об`єктивну істину за фактом ДТП.
Також встановлено, що протягом 2018 ОСОБА_7 неодноразово, систематично, грубо порушував діючі вимоги ПДР України, за що 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності (останній раз 24.10.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення за перевищення швидкості руху), що прямо вказує на зухвалість його поведінки та безвідповідальне ставлення до встановлених державою правил та норм поведінки на транспорті та в суспільстві.
Встановлено, що запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду, унеможливлення незаконного впливу на свідка становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
З урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, вимог КПК України та практики Європейського суду з прав людини, а також з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, вважає за необхідне не визначати розмір застави при постановленні ухвали про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини.
В судовому засіданні клопотання підтримав.
Захисником ОСОБА_9 було подано письмове заперечення на клопотання прокурора та подано клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час.

В обґрунтування зазначила, що жодного доказу, що ОСОБА_7 вживав заходи, спрямовані на уникнення кримінальнлої відповідальності, при поданні клопотання, не було надано.
Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу на підтверження упередженого ризику - уникнення від кримінальної відповідальності. Матеріали містять єдине повідомлення про виклик ОСОБА_7 повісткою на 27.03.2019 (коли було повідомлено про підозру).
В ході розгляду клопотання слідчого від 27.03.2019 та 21,05.2019, що до обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , судом безпідставно не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 працює в ГОВ «ЮТРІ» з 26.11.2018 по теперішній час; одружений, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові. Позитивно характеризується як за місцем свого проживання, реєстрації так і за місцем останнього місця роботи - ТОВ «Джамп». А отже, посилання прокурора та суду на відсутність міцних зв`язків та законних джерел існування ОСОБА_7 було та є безпідставним.
ОСОБА_7 є співзасновником громадської організації «Благовіст 2013» (https://blagovist- 2013.nethouse.ua), яка є добровільною громадською організацією. Основними завданнями Організації є сприяння популяризації молодіжного руху в Україні, всебічна підтримка членів Організації в розробці та реалізації прогресивних ідей у різноманітних галузях людської діяльності, сприяння вихованню у молоді почуття патріотизму, розвитку і поглибленню контактів між молодіжними організаціями, сприяння практичному здійсненню загальнодержавних . регіональних місцевих та міжнародних програм, сприяння дитячої бездоглядності, безпритульності, злочинності та шкідливих звичок, сприяння забезпеченню високого рівня освіти та професійного росту молоді, здійснення підтримки творчо обдарованих дітей та молоді та багато іншого.
Крім того, ОСОБА_7 має освіту, ніколи не перебував у розшуку.
П. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". Презумпція невинуватості відображає також право особи, яка формально обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, на незалежний та безсторонній суд, оскільки принцип презумпції невинуватості є одним із елементів справедливого судового розгляду.
Я прошу звернути увагу, що ОСОБА_7 не залишив місце ДТП, викликав медичну допомогу та поліцію, залишався на місці ДТП постійно, надав пояснення. Також прошу звертає увагу на характер удару. Автомобіль зачепив хлопчика за рюкзак, вдаривши дзеркалом, не по ногах. Удар прийшовся саме з бокової сторони автомобіля, про що говорять фотографії. У даному випадку, в момент удару, хлопчик не перебував перед автомобілем, а отже, говорити про те, що ОСОБА_7 навмисно збив чи їхав прямо на хлопчика - не можна.
В ході досудового розслідування та під час судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не перебуває на обліку психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем колишньої та теперішньої роботи.
ОСОБА_7 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем його проживання є АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, в тому числі наявність його родини. Він позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи, були вилучені. ОСОБА_7 не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблений висновок експерта та не збирається не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Таким чином, характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 немає підстав на даний час стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Згідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. А тому, доцільність саме такого запобіжного заходу полягає в тому, що ОСОБА_7 до моменту затримання офіційно працював; мав та має постійне місце проживання; має міцні соціальні зв`язки, в тому числі наявність його родини; одружений, а тому повинен матеріально забезпечувати родину, а також є необхідність з`являтися до суду за викликом.
В судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали дане клопотання.
В судовому засіданні гр. ОСОБА_10 подав письмове клопотання про взяттята ОСОБА_7 під особисте зобов`язання, з тих підстав, що ОСОБА_7 є Співзасновником Громадської Організації «Благовіст 2013». Він є Головою Правління організації і має впливовість у суспільстві завдяки особистій комерційній діяльності та також офіційній співпраці з міською і обласною радами, з Харківським Обласним Управлінням поліції, в результаті чого нагороджений медаллю «За сприяння правоохоронним органам» № 339 від 05.12.2012. В результаті своєї діяльності організація відіграє важливу роль в суспільному житті в Харківській області. За час існування організації проводиться робота зі спілкою та містечком переселенців у м. Харкові, надана допомога біль ніж 200 сім`ям, які знаходяться на державному соціальному обліку, проведено більш ніж 50 заходів разом з Обласним Управлінням поліції з метою превентивної діяльності серед неповнолітніх. Організація входить до переліку тих організацій, що активно допомагають ЗСУ. Бажає взяти обвинуваченого ОСОБА_7 , який є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України під особисту поруку.
Обвинувачений ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристиками, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися чи ухилятися від органів дізнання чи слідства не має.
Він готовий забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_7 до суду для участі у процесуальних діях.
Судовому засіданні клопотання підтримав.
Представник потерпілих ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтримали думку прокурора. Проти задоволення клопотання захисника заперечували. Крім того представник потерпілих ОСОБА_6 звернув увагу на невідповідність поданих доказів гр. ОСОБА_10 щодо невідповідності їх тим обставинам на які останній посилається, а тому підстав вважати його таким, який заслуговує на довіру не має.
Суд заслухавши думку учасників процесу, прийшов до наступних висновків.
На думку суду, прокурор переконав про наявність вищевказаних ризиків, які на день розгляду справи не перестали існувати, а тому суд бере їх за основу.
Суд також враховує подані докази захисником, щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність місця проживання, сім`ї та місця роботи. Проте не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на даний час зважаючи на наступне.
Відсутні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як може безпосередньо та через інших осіб вплинути на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, так як прокурором вказано на безпосередній факт впливу на свідка ОСОБА_12 під час досудового розслідування, який іншими учасниками не спростовується. Крім того є ризик переховування від суду під тягарем майбутнього покарання на території Російської Федерації, до якої неодноразово виїжджав через пропускний пункт Гоптівка, відповідно до довідки Державної прикордонної служби чи іншої держави.
Дослідивши клопотання та додатки гр. ОСОБА_10 , в суда також є сумніви щодо поданих доказів, так як клопотання подає гр. ОСОБА_10 , а деякі з документів, на які він посилається як на свої, подані на ОСОБА_13 . Тому на день розгляду даного клопотання, суд не вбачає, що гр. ОСОБА_10 заслуговує на довіру, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Крім того, Європейський суду з прав людини наголошує, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризики перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Небезпека настання таких ризиків може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду, а також здійснення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків становить суспільний інтерес. Безумовно, такий суспільний інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи обвинуваченого та цілком виправдовує продовження строку його тримання під вартою. Інші запобіжні заходи на даний час, не зможуть забезпечити можливості повноцінного судового розгляду та прийняття відповідних рішень, зважаючи на наявні ризики.
За даних обставин, на даній стадії судового розгляду у задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт- відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного суд України від 23 листопада 2017 у справі № 1-28/2017, ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена протягом семи днів.
Керуючись ст.ст. 331, ч.2 ст.376 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час - відмовити.
У задоволенні клопотання гр. ОСОБА_10 щодо взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під особисте зобов`язання відмовити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24 год. 13.09.2019, утримуючи його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1