Справа № 366/3322/14-к
Провадження № 1-кп-366/32/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2015 р. Іванківський районний суд Київської області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, призначеному ухвалою від 23.02.2015 року, об`єднані кримінальні провадження, внесені в ЄРДР під № 0000002 від 02.01.2015 року, № 0000680 від 30.09.2014 р., № 0000720 від 19.10.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта неповна середня, навчається на 3 курсі державного навчального закладу «Катюжанське вище професійне училище», не одружений, утриманців немає, не працює, раніше судимий Іванківським районним судом Київської області 12.09.2014 року за ст. 289 ч.1, 75, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік, 10.10.2014 року цим же судом за ч.3 ст. 185, 75, 104, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, утриманців немає, не працює, є таким, що не має судимості згідно ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України,

запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався,

відносно ОСОБА_4 28.01.2015 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.03.2015 року,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин, так

повторно, 29.09.2014 року приблизно о 23 год., перебуваючи на вул. Леніна в с. Феневичі Іванківського району Київської області, вирішив незаконно заволодіти мопедомА1 марки «YIBEN» модель «YB50QT-3K», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 і знаходився на території господарства АДРЕСА_4 . З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 проник до зазначеного господарства через незачинену хвіртку та незаконно заволодів мопедом-А1 марки «YIBEN» модель «YB50QT-3K», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля жилого будинку. Розпорядився ним на власний розсуд, віддавши за свої борги, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду, з урахуванням повернення транспортного засобу та його пошкодження на загальну суму 3500 грн.;

повторно, 18.10.2014 року приблизно о 22 год. ОСОБА_4 перебуваючи біля господарства АДРЕСА_4 , вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «CHERI TIGO», д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 і знаходився на території вказаного господарства. З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 проник до зазначеного господарства через незачинену хвіртку, викотив вказаний автомобіль на проїжджу частину вулиці Леніна. За допомогою ключа, який знаходився у замку запалення, запустив двигун автомобіля та здійснив на ньому поїздку в сторону м. Києва, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом - автомобілем марки «CHERI TIGO», д.н.з НОМЕР_2 . Проте, у зв`язку з тим, що у нього по дорозі закінчилося пальне, він покинув автомобіль, оскільки останній був повернутий потерпілому ОСОБА_14 та відшкодовано вартість пошкоджень на ньому, матеріальні збитки в даному випадку відсутні;

повторно, 01.01.2015 року приблизно о 18 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля господарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_15 , вирішив вчинити крадіжку з вказаного господарства. З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проник до зазначеного господарства через незачинену хвіртку. Там, відчинивши капот автомобіля марки ВАЗ- 21033 д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв у дворі господарства, таємно викрав акумуляторну батарею марки «6 СТ-60 АЗ (1) FІRЕ ВАLL», вартістю 421 грн. 21 коп. Потім, відчинивши дверцята вказаного автомобіля, які ключем зачинені не були, з салону автомобіля таємно викрав бензопилу марки «SТІНL МS 180», вартістю 1572 грн. 92 коп. Всього ОСОБА_4 викрав майна на загальну суму 1994 грн. 13 коп., чим спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду на зазначену суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд;

повторно, 01.01.2015 року, приблизно 23-ї год., ОСОБА_4 перебуваючи поблизу с. Зимовище Іванківського району Київської області, вирішив вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом. З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 01.01.2015 року, приблизно о 24 год., прийшов до господарства АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 . Через незачинену хвіртку проник на територію господарства, після чого через незачинені вхідні двері проник до гаражного приміщення. В подальшому, ОСОБА_4 , відчинивши зсередини ворота гаража, викотив автомобіль марки ВАЗ-21093, д.н.з. НОМЕР_4 на проїжджу частину вулиці Леніна. За допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля та здійснив на ньому поїздку, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом та спричинивши його пошкодженням потерпілому матеріальну шкоду на суму 11020 грн.;

ОСОБА_4 повторно, 02.01.2015 року приблизно о 2 год. та неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, за пропозицією ОСОБА_4 , знаходячись біля господарства № 66 по вул.Жовтневій в с.Рудня Тальська Іванківського району Київської області, вирішили вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився на території вказаного господарства та належить ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через незачинені ворота зайшли на територію зазначеного господарства. Вдвох викотили зазначений автомобіль на проїжджу частину вулиці Жовтневої. В подальшому, ОСОБА_4 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, намагався запустити двигун автомобіля для здійснення на йому поїздки, однак з причин, що не залежали від їхньої волі, ОСОБА_4 не зміг запустити двигун автомобіля, так-як пошкодив замок запалення, і покинули автомобіль на тому ж місці (біля господарства, звідки незаконно ним заволоділи);

Повторно, 25.01.2015 року, приблизно о 21 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля господарства № 57 по вул. Леніна в с.Феневичі Іванківського району Київської області, вирішив вчинити незаконне заволодіння автомобілем марки «Деу-Ланос», д.н.з. НОМЕР_6 , який зареєстрований на ОСОБА_16 та фактично належить ОСОБА_13 . З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 через незачинені ворота зайшов на територію зазначеного господарства. Після чого, скориставшись тим, що ворота гаражного приміщення незамкнені, викотив автомобіль марки «Деу-Ланос», д.н.з. НОМЕР_6 на проїжджу частину вулиці Леніна, де за допомогою запасного ключа від замка запалення, який знайшов у гаражному приміщенні, запустив двигун автомобіля, здійснивши поїздку вулицями с.Феневичі, під час якої не справився з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та допустив зіткнення з електроопорою, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 41032 грн. 07 коп.

Зібраними у справі доказами вина обвинувачених доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органом досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_10 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньо змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, у ОСОБА_4 кваліфікуючою ознакою є ще і повторність;

дії обвинуваченого ОСОБА_4 за фактами незаконного заволодіння транспортними засобами ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 правильно кваліфікуються органами досудового розслідування за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище та за фактом крадіжки у ОСОБА_17 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю і дав суду детальні покази щодо обставин їх вчинення: так,

1)по епізоду заволодіння транспортним засобом ОСОБА_12 від дав показання, які зводяться до того, що на той час 29.09.2014 року він ще працював. Приблизно о 23 год. повертався з роботи, але пішов не додому, а в інший бік. Коли проходив повз господарство, де проживає потерпіла ОСОБА_12 , побачив у дворі мопед. Вирішив ним незаконно заволодіти, зайшов на подвір`я господарства, викотив мопеда, який там був, і покотив його додому, де зробив так, що мопед заводився без ключів. Згодом віддав його іншій людині за свої борги (Марачинському). Через тиждень мопед знайшли (вилучили у Марачинського, коли той їхав на ньому з м. Коростень Житомирської області) і повернули потерпілій. Коли він забирав мопед, то на панелі справа була дірка, газову ручку заклинювало. Мопед він брав сам.

2)По епізоду заволодіння автомобілем ОСОБА_14 : йшов по вулиці в с. Феневичі приблизно о 21 год. 18.10.2014 року, прогулювався. Побачив автомобіль «Чері-Тіго» у дворі одного з господарств. Потрапив на територію господарства, відчинив ворота. Ключі були у замку запалення. Викотив автомобіль і поїхав у сторону м. Києва. По трасі заглох (мабуть закінчився бензин), тому покинув автомобіль. Саме авто він не пошкоджував, залишив ключі всередині. Погоджується, що саме у зв`язку з його діями всередині автомобіля могли пошкодити щось інші особи, коли він покинув авто. По дорозі його зупиняли працівники ДАІ, але він втік. Цивільний позов страхової компанії визнає.

3)По епізоду викрадення майна ОСОБА_15 : 01.01.2015 року приблизно о 18 год. він йшов з ОСОБА_5 до його брата по мотоцикла. ОСОБА_5 пішов до хресного, він же відстав, бо ОСОБА_18 не дали б при ньому мотоцикла. По дорозі у господарстві ОСОБА_19 він побачив автомобіль. Потрапив на подвір`я. Так як не зміг завести авто, то забрав з-під капоту акумулятора, а з салону бензопилу, і пішов додому. Бензопилу і ключі ніс в руках, а акумулятор поклав в мотоцикла, який взяв ОСОБА_20 . ОСОБА_20 не бачив, як він скоював крадіжку. Поїхали в с. Леонівка, взявши акумулятор з собою, бо там його дядько мав дати йому автомобіль. Вже потім до нього прийшли ОСОБА_21 з ОСОБА_20 і стали казати, щоб відніс викрадене назад. Бензопилу віддав, а акумулятора вже на той час не було: його залишили у лісі.

4)По епізоду заволодіння автомобілем ОСОБА_11 : разом із Настенком вночі з 1 на 2 січня 2015 року вони їхали на мотоциклі. 01.01.2015 року приблизно о 23 год. він сам проник на подвір`я ОСОБА_11 , потім всередину гаража, викотив автомобіль. Поїхав вулицею. ОСОБА_20 був метрів за 100 від цього подвір`я. Зупинився біля мотоцикла, який вів ОСОБА_5 , і сказав, щоб той грузив мотоцикла в багажник, на що той відповів, щоб трохи від`їхав, бо наробимо шуму. Потім таки погрузили в багажник мотоцикла. Автомобіль брав, щоб скоріше добратися додому, було неважливо на чому. ОСОБА_18 нічого не пропонував. Потім автомобіль залишили в лісі (за 2 км від села), щоб не світитись: покатались і залишили. Коли приїхали працівники міліції, то він не зізнався у скоєнні цього угону. Коли він ( ОСОБА_22 ) виїжджав на трасу, то вилетів на клумбу, в результаті було пошкоджене переднє ліве крило, передня ліва балка). Коли грузили мотоцикла, то могли пошкодити позаду щось біля багажника в автомобілі. По суті по другий автомобіль потім їхали свідомо. Цивільний позов ОСОБА_11 визнає частково (не на всі зазначені суми).

5)По епізоду замаху на заволодіння автомобілем ОСОБА_10 : продовжуючи їхати з ОСОБА_5 с. Зимовище в ніч з 1 на 2 січня 2015 року заїхали в с. Рудня Тальська, тоді вже була думка, щоб у кожного з них був автомобіль. Він ( ОСОБА_4 ) пішов вперед, пройшов приблизно 100 м. Побачив у дворі «семьорку». Покликав ОСОБА_5 . Підійшли до неї, удвох викотили. ОСОБА_20 пішов вперед. Він же залишився. Хотів завести автомобіль, зламав ключ запалення. Коли витягнув проводку, то спрацювала сигналізація, тоді втік, покинувши автомобіль.

6)По епізоду з незаконним заволодінням автомобіля ОСОБА_13 : 25.01.2015 року, ввечері, він зателефонував своєму вітчиму ОСОБА_23 . Так як у нього напередодні було день народження, то хотів йому «виставитися». Потім приїхали мати з сестрою і забрали його від вітчима додому. Вдома він вийшов покурити на вулицю. Знову вирішив заволодіти чиїмось автомобілем. Зайшов на територію господарства (переліз через забор він лише 1.5 метри заввишки), смикнув ворота, замок відкрився), проник у гараж, знайшов на стінці ключі від автомобіля, викотив його. І поїхав кататися. Їздив по селу Феневичі приблизно 30 хв., може до 1 години, потім не справився з керуванням автомобілем і в*їхав у стовп. Цивільний позов ОСОБА_13 визнає частково (не на всі зазначені суми).

У скоєному він щиро розкаюється, запевняє, що таке більше не повториться, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і також дав суду покази щодо обставин вчинення ним разом з ОСОБА_4 замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , а саме: вночі 02.01.2015 року вони їхали з ОСОБА_24 з с. Зимовище. Зупинились біля бару. Вийшли. ОСОБА_22 кудись відлучився, а коли повернувся через 5 хв., то попросив допомогти викотити автомобіль. Він ( ОСОБА_25 ) погодився, і допоміг викотити. Ворота, на той час, коли він прийшов, були відкриті. Завести авто не змогли, бо поламався ключ. Тому і пішли. Сіли в «дев`ятку», і поїхали в с. Феневичі. Зранку його розбудив старший брат, і сказав їхати з ним на роботу. Потім прийшов молодший брат Трудкова ОСОБА_26 . Потерпілому все відшкодовано, купили нові запчастини. У скоєному він щиро розкаюється, запевняє, що таке більше не повториться, просить його суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей. З чоловіком розлучилася, аліментів не отримує. Працює у м. Києві молодшою медичною сестрою. Графік роботи доба-три доби. Заробітна плата складає 1200 грн. Що таке із сином, не може пояснити. Вона ходила до психолога по місцю навчання сина ( ОСОБА_27 ), проте та нічого поганого про сина не сказала. Намагалась дивитися за сином, але не змогла.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона одна виховує двох синів. Чоловік помер 5 років тому. Працює в м. Києві у лікарні молодшою медичною сестрою. Заробітна плата 1210 грн. , ще отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 1000 грн. Графік роботи доба три доби. Коли сталася ця подія, вона перебувала на роботі у лікарні. Старший син має вплив на меншого, і вона вважає, що вони разом зможуть забезпечити його належну поведінку, тому просить не позбавляти його волі.

Представник служби у справах дітей Іванківської РДА Київської області ОСОБА_28 у судовому засіданні зазначила, що відносно ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі, тим більше, що він вже досяг повноліття, і тому знятий з обліку у службі. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вона покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у судовому засіданні доведена:

По епізоду угону транспортного засобу ОСОБА_12 :
показами потерпілої ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні дала показання, що 29.09.2014 року вона приїхала з смт. Іванків з роботи додому в с. Феневичі. Поставила у дворі скутер. Ввечері забирала зі скутера ключ, а зранку виявила, що він зник. Зателефонувала в Іванківський РВ ГУ МВС України. Через дві неділі скутер знайшли: замки відсутні у кількості 3 шт., світлофор розбитий, панель потріскана. Вона колись придбала цей скутер у 2012 році за 7200 грн., ремонт на даний час коштує приблизно 3500 грн. Вона вже подала позов до суду про стягнення завданих збитків.

показами свідка ОСОБА_29 , яка у судовому засіданні дала показання про те, що потерпіла ОСОБА_12 це її свекруха. Зранку 30.09.2014 року вона запитувала чи не переставляли бува вона чи її чоловік скутера. Потім разом його шукали. Згодом від односельчан довідалися, що ОСОБА_4 катається на схожому скутері. Запитували у нього, він сказав, що це інший мопед. Фактично самі знайшли свій скутер, і забирали його з Коростеня. Проте, коли повернули, то виявили на ньому ряд до цього не існуючих пошкоджень: пошкоджено замок сидіння, замок запалення, облицювання було побите, провода пообривані. Отриманий мопед ще не ремонтували. За оцінкою вартість ремонту і запчастин становить приблизно 3500 грн.

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про незаконне заволодіння мопедом, який належить ОСОБА_12 ( т.1, а.с.21);

-Рапортом про повідомлення про незаконне заволодіння мопедом від 30.09.2014 року ( т.1, а.с. 25);

-Заявою потерпілої ОСОБА_12 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом від 30.09.2014 року ( а.с.26, т.1);

-Заявою ОСОБА_12 про згоду на огляд її господарства ( а.с.27, т.1);

-Протоколом огляду місця події від 30.09.2014 року господарства ОСОБА_12 , звідки скоєно незаконне заволодіння транспортним засобом ( а.с.28, т.1);

-Протоколом огляду місця події 06.10.2014 року, відповідно до якого в Малинському РВ ГУ МВС України в Житомирській області оглянуто мопед, який вилучено до Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.29, 30, т.1);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.10.2014 року, відповідно до якої вилучений мопед визнано речовим доказом та передано під розписку потерпілій ОСОБА_12 ( а.с.31, т.1);

-Розпискою ОСОБА_12 про отримання мопеда та свідоцтвом про його реєстрацію ( а.с.32,33 т.1).

По епізоду угону транспортного засобу ОСОБА_14 :
Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про незаконне заволодіння автомобілем «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 ( т.2, а.с.16);

-Рапортом про повідомлення про незаконне заволодіння «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 від 19.10.2014 року ( т.2, а.с. 19);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 від 19.10.2010 року ( а.с.20, т.2);

-Заявою власника господарства ОСОБА_30 про згоду на огляд її господарства (а.с.21, т.2);

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 19.10.2014 року господарства ОСОБА_30 , звідки скоєно незаконне заволодіння транспортним засобом ( а.с.22-25, т.1);

-Протоколом огляду місця події 19.10.2014 року відповідно до якого в м. Києві на вул. Заболотного біля магазину «Фуршет» оглянуто автомобіль «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 з пошкодженнями: авто та виявлені відбитки пальців рук вилучені до Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ( а.с.26-29, т.2);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.10.2014 року, відповідно до якої вилучений автомобіль «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано під розписку потерпілому ОСОБА_14 , сліди пальців рук залишено на зберігання у матеріалах кримінального провадження ( а.с.30, т.2);

-Розпискою ОСОБА_14 про отримання автомобіля та свідоцтво про його реєстрацію ( а.с.31, 36 т.2);

-Протоколом огляду ОСОБА_4 від 22.10.2014 року, в ході огляду якого було вилучено кросівки ( а.с.32, т.2);

-Постановою про визнання речовими доказами кросівок та передачу їх на зберігання до Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ( а.с.33, т.2);

-Накладною № 92 про отримання кросівок на зберігання ( а.с.35, т.2);

-Висновком експерта № 107 від 23.10.2014 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого три із вилучених з автомобіля «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 відбитків пальців рук залишені ОСОБА_4 ( а.с.42-50, т.2);

-Висновком експерта № 108 від 23.10.2014 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого слід взуття, виявлений та зафіксований в ілюстративній таблиці огляду місця події від 19.10.2014 року по факту незаконного заволодіння автомобілем «Чері-Тіго», д.н.з. НОМЕР_2 міг бути залишений взуттям, яке вилучено під час огляду ОСОБА_4 22.10.2014 року (а.с.55-58, т.2).
По епізоду крадіжки майна у ОСОБА_17 :
показами свідка ОСОБА_31 , яка у судовому засіданні дала показання, що в ніч з 1 на 2 січня вона закрила хвіртку. Зранку поряд з будинком побачила ватагу хлопців, які повідомили, що з їх двору було скоєно крадіжку (потім бензопилу принесли). Автомобіль мабуть не угнаний через те, що чоловік знімає клему. Викрадений з автомобіля акумулятор не принесли. Тоді вона ходила до ОСОБА_4 , питала де акумулятор, на що він сказав привезе він в лісі. Тоді вона сказала йому, що коли не буде до понеділка, то заявить в міліцію. Так як акумулятора не повернули, то вона написала заяву у міліцію.

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про крадіжку майна з автомобіля ОСОБА_15 ( т.3, а.с.3);

-Заявою ОСОБА_31 про притягнення до кримінальної відповідності ОСОБА_4 за крадіжку бензопили, акумулятора та набору ключів ( а.с.94, т.3)

-Довідкою про вартість акумулятора - 400 грн. та бензопили 800 грн. ( а.с. 95, 96 т.3);

-Заявою ОСОБА_15 про дозвіл на огляд його автомобіля ( а.с.97,т.3);

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 05.01.2015 року господарства АДРЕСА_5 , де було оглянуто автомобіль ВАЗ-21033, д.н.з. НОМЕР_3 , в якому виявлено і вилучено бензопилу ( а.с.98-100,т.3);

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 05.01.2015 року території поблизу с. Леонівка, де було виявлено і вилучено акумуляторну батарею ( а.с.101-103,т.3);

-Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, відповідно до якої бензопила та акумуляторна батарея визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 та його розпискою про це ( а.с.104, 105, т.3);

-Висновком експерта № 5-05/13 від 28.01.2015 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого залишкова вартість бензопили станом на 01.01.2015 року становила 1572,92 грн. ( а.с. 111-117, т.3);

-Висновком експерта № м5-04/4 від 02.02.2015 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого вартість АКБ «6 СТ-60А3 (1) FIRE BALL», яка була у користуванні, становить 421 грн. 20 коп. ( а.122-124, т.3);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 11.02.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_4 розказав та показав, як він вчинив крадіжку майна ОСОБА_15 ( а.с. 130-131,т.3).

По епізоду угону транспортного засобу ОСОБА_11 :
показами потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні дав показання, що 02.01.2015 року зранку йому повідомила дружина про те, що угнали їх автомобіль. Передзвонили 102. Слідчого не чекали, найняли автомобілі і стали шукати з сином по селу: син побачив на центральній трасі на бордюрі сліди. Шукали в т.ч. і по слідах. Поки повернулись, то слідчий вже складав протокол. Потім передзвонили їм і повідомили, щоб їхали у Феневичі. Повезли у посадку, де побачили, що автомобіль пошкоджений (до цього не працював лише термостат). Відбуксирували автомобіль додому. Зробили самий необхідний ремонт, щоб автомобіль рухався, бо потрібні гроші, а їх немає. Страховка цього випадку не відшкодовує. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Показами свідка ОСОБА_32 , яка у судовому засіданні дала показання про те, що вранці 02.01.2015 року вона біля 7 год. виявила, що ворота відкриті, і їх автомобіля немає. Сказала чоловіку, і прийшли до висновку, що його викрали.

Показами свідка ОСОБА_33 , , яка у судовому засіданні показали, що в ніч з 1 на 2 січня 2015 року угнали автомобіль. Звечора вона ж нічого не чула, як і вночі. Лише зранку о 7 год. про угон повідомила свекруха, яка виявила відсутність авто та відкриті ворота.

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про незаконне заволодіння автомобілем «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 ( т.3, а.с.1);

-Рапортом про повідомлення про незаконне заволодіння автомобілем «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 від 02.01.2015 року ( т.3, а.с. 10);

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 02.01.2015 року господарства ОСОБА_11 , звідки скоєно незаконне заволодіння транспортним засобом ( а.с.11-15, т.3);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.02.2015 року, відповідно до якого два гіпсові зліпки слідів взуття, які були вилучені під час огляду господарства ОСОБА_11 , визнані речовими доказами та передані на зберігання до кімнати речових доказів Іванківського РВ та квитанцією про їх передачу ( а.с.16,17 т.3);

-Протоколом огляду місця події 02.01.2015 року відповідно до якого у лісосмузі на відстані 300 м від с. Феневичі Іванківського району виявлено та оглянуто автомобіль «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 з пошкодженнями, який вилучений до Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області ( а.с.18-22, т.3);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.01.2015 року, відповідно до якої вилучений автомобіль «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_4 визнано речовим доказом та передано під розписку потерпілому ОСОБА_11 , сліди пальців рук залишено на зберігання у матеріалах кримінального провадження ( а.с.23, т.3);

-Розпискою ОСОБА_11 про отримання автомобіля, рахунком-фактурою про оплату придбаного автомобіля від 18.12.2006 року загальною сумою 37570 грн. та свідоцтво про його реєстрацію, страховим полісом ( а.с.24, 26, 27 т.3);

-Висновком експерта № 1 від 05.01.2015 року, відповідно до якого частина вилучених з оглянутого автомобіля слідів пальців рук залишені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с.32-44, т.3);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 11.02.2015 року, в ході якого ОСОБА_4 розказав та показав яким чином він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_11 ( а.с.59,60, т.3).

По епізоду замаху на угон транспортного засобу ОСОБА_10 :
показами потерпілого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні дав показання, що 02.01.2015 року зранку він побачив, що його автомобіль знаходиться за межами його господарства ( викочений на дорогу). Спочатку він не подавав заяву, але потім родич возив працівника міліції, і з*ясувалось, що тієї ночі було кілька випадків угону, тому і написав заяву. Проте, всі завдані збитки йому відшкодовані приблизно це коштувало 250 грн. (пошкодження панелі та замка запалення).

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про замах на незаконне заволодіння автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_10 ( т.3, а.с. 2)

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.01.2015 року від ОСОБА_10 ( а.с.63, т.3

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 03.01.2015 року території біля господарства ОСОБА_10 , звідки скоєно замах на незаконне заволодіння транспортним засобом та сам транспортним засіб з пошкодженнями ( а.с.64-67, т.3);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 11.02.2015 року, в ході якого ОСОБА_4 розказав та показав яким чином він вчинив замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_11 ( а.с.90-91, т.3).

По епізоду угону транспортного засобу ОСОБА_13 :
показами потерпілого ОСОБА_13 , який у судовому засіданні дав показання, що 25.01.2015 року приблизно о 23 год. постукали у вікно його будинку працівники міліції, і сказали, що у нього викрали автомобіль Коли вийшов, то побачив, що ворота гаража і на вулицю відкриті, автомобіля не було. Склали протокол. Працівники міліції відвезли його на місце, де виявили його автомобіль, який потім притягли додому. Самостійно рухатися авто не могло, так як колесо було під дверкою від пошкодження. В понеділок приїхали в РВ і оформили документи. Хоч автомобіль і застрахований, але в страховій компанії повідомили, що це не є страховим випадком, по тій страховці, яка була оформлена. Доводилось викликати евакуатор. Оцінка завданої шкоди проведена і вона становить 41032 грн. 07 коп., також понесені витрати у сумі 500 грн. за проведення експертизи вартості завданих збитків. Цю суму і просив стягнути з ОСОБА_4 , а також моральну шкоду, так як вони з дружиною діабетчики. У село не їздять регулярні рейси перевізників. І тільки свій автомобіль виручав. Злочинні дії ОСОБА_4 призвели до душевних страждань, необхідності якось по іншому налагоджувати своє життя, додаткових витрат, і таке інше. Тому свій цивільний позов він підтримує у повному обсязі.

Письмовими доказами:

-Витягом з кримінального провадження про незаконне заволодіння автомобілем «ДЕУ-Ланос», д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_13 ( т.3, а.с.4);

-Рапортом про незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_13 ( а.с. 134, т.3);

-Заявою ОСОБА_13 про притягнення осіб, які викрали його автомобіль до кримінальної відповідальності ( а.с.135, т.3);

-Протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 25.01.2015 року господарства ОСОБА_13 , звідки скоєно незаконне заволодіння транспортним засобом ( а.с.1361-137, т.3);

-Протоколом огляду місця події 25.01.2015 року, відповідно до якого біля господарства № 58 по вул. Шевченка в с. Феневичі Іванківського району виявлено та оглянуто автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_8 з пошкодженнями, який переданий потерпілому ОСОБА_13 ( а.с.138-141, т.3);

-Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.02.2015 року, відповідно до якої вилучений автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_6 визнано речовим доказом та передано під розписку потерпілому ОСОБА_13 ( а.с.142, т.3);

-Розпискою ОСОБА_13 про отримання автомобіля ( а.с.143 т.3);

-Висновком про вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_13 , який складає 41032,07 грн. ( а.с.148-168, т.3).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (крім епізоду з угоном транспортного засобу ОСОБА_13 ) у неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в епізоді угону транспортного засобу ОСОБА_13 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. В інших епізодах злочинної діяльності таких обставин не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризуються негативно, як такий, що схильний до скоєння крадіжок, які часто вчиняє та з приводу цього до сільської ради надходили скарги, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, виховується в багатодітній неповній сім`ї. Раніше двічі судимий: 12.09.2014 року за угон транспортного засобу (мопеда), який він скоїв 18.08.2014 року ( ст. 289 ч.1 КК України) та 10.10.2014 року за викрадення майна з пилорами в с. Феневичі, яку він скоїв 15.08.2014 року ( ч.3 ст. 185 КК України). Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення 6 кримінальних правопорушень. При цьому угон транспортного засобу, який належить потерпілій ОСОБА_12 він вчинив через 17 днів після першого вироку, угон транспортного засобу, який належить ОСОБА_14 він вчинив через 8 днів після другого вироку. Злочини відносно майна ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 вчинив фактично протягом годин однієї доби, при цьому був засудженим (хоча вирок і не набрав законної сили, оскільки було призначено розгляд справи в апеляційній інстанції за апеляцією його захисника). Останній епізод вчинений ним через 3 дні після скасування вироку судом апеляційної інстанції. Наведене свідчить про вперте небажання ставати на шлях виправлення, відверто підтверджуючи своє прагнення продовжувати злочинну діяльність.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується посередньо, як такий, що легко піддається впливу старших товаришів, схильний до скоєння крадіжок, на зауваження реагує адекватно, проживає з мамою та братом (виховується у неповній сім`ї), є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, є неповнолітнім (повноліття досягне ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на обліку і лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є таким, що не має судимості згідно ст. 89 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованих їм кримінальних правопорушень, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих йому злочинів. При цьому, оскільки йому інкримінується цілий ряд кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене до, а інші після постановлення вироку від 10.10.2014 року, покарання має бути призначене із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення вироку від 10.10.2014 року, і остаточно за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, як це передбачено абз. 6 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». Відповідно до п.20 цієї ж постанови «за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається».

Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_5 , його щире каяття, він є таким, що не має судимості згідно ст. 89 КК України, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тобто із застосуванням ст. 75, 104 КК звільнення від відбування покарання з випробовуванням та покладенням на нього певних обов`язків.

Міра запобіжного заходу в даній кримінальній справі відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралась.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, ОСОБА_4 з моменту затримання 26.01.2015 року, зарахувавши час тримання під вартою.

Речові докази передані потерпілим-власникам (бензопила та акумулятор ОСОБА_15 ( т.4 , а.с. 104), мопед ОСОБА_12 ( т.1, а.с. 31), автомобіль Чері ОСОБА_14 (т.2, а.с.30), автомобіль ВАЗ-21093 ОСОБА_11 (т.3, а.с.23), автомобіль Деу-Ланос ОСОБА_13 т. 3 , а.с.142). Кросівки, які вилучено у ОСОБА_4 , і які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ (т.2, а.с.33) повернути ОСОБА_4 , папілярні сліди пальців рук, залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження ( т.2, а.с. 30, т.3 а.с.23), 2 гіпсових зліпки взуття, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ (т.4, а.с.16) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 2162,16 грн., а саме: 786,24 грн. за проведення двох судово-дактилоскопічних експертиз, 786,24 грн. за проведення двох судово-трасологічних експертиз, 589,68 грн. за проведення двох судово-товарознавчих експертиз.

Цивільні позови, заявлені ОСОБА_11 ( т.4, а.с. 41, 42) та ОСОБА_13 задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі, її майну відшкодовується особою, яка її завдала. І хоча п*ять із шести епізодів злочинної діяльності скоєно ОСОБА_4 у неповнолітньому віці, проте, 24.01.2015 року він досяг повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 1179 ЦК України «обов`язок батьків … відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття». Тобто в даному випадку обвинувачений ОСОБА_4 повинен самостійно відшкодувати завдану потерпілим шкоду.

Відповідно до наданих суду позивачем ОСОБА_11 документів, ремонтні роботи щодо відновлення автомобіля становлять 11020 грн. ( т.4? а.с.44). Ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 . Заявлені витрати на пальне позивачем документально не підтверджені, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо стягнення моральної шкоди у сумі 15000 грн., суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 позивачу дійсно була заподіяна така шкода, оскільки автомобіль був засобом для пересування всієї сім`ї позивача, яка складається з 6 осіб, при чому одна з них тримісячна дитина, а інша інвалід 3 групи із захворюванням опорно-рухового апарату. Вони проживають в с. Зимовище, де відсутнє пряме транспортне сполучення з райцентром. Тобто звичайний хід життя сім`ї був порушений, і вони мали докладати додаткових великих зусиль щодо його налагодження, що завдавало моральних страждань. Проте, суд вважає, що з урахуванням стягнення матеріальних збитків, розмір відшкодування моральних збитків має бути зменшений. Щодо позовних вимог до неповнолітнього ОСОБА_5 , в цій частині слід відмовити, оскільки неправомірні дії особи мають перебувати у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді заподіяної шкоди. В даному випадку у судовому засіданні доведено злочинні дії ОСОБА_4 щодо майна потерпілого позивача.

Відповідно до наданих позивачем ОСОБА_13 документів вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить 41032 грн. 07 коп. (т.3? а.с.148-168), витрати на оцінку завданої шкоди становлять 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2037 від 29.01.2015 року. Ці суми підлягають стягненню з ОСОБА_4 . Щодо стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн., суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 позивачу дійсно була заподіяна така шкода, оскільки автомобіль був засобом для пересування сім`ї позивача, а він та дружина хворіють на цукровий діабет, і використовували автомобіль для забезпечення свого повсякденного життя. На даний час через відсутність коштів вони не мають можливості здійснити ремонт автомобіля. Тобто звичайний хід життя сім`ї був порушений, і вони мають докладати додаткових великих зусиль щодо його налагодження, що завдає моральних страждань. Проте, суд вважає, що з урахуванням стягнення матеріальних збитків, розмір відшкодування моральних збитків має бути зменшений.

Цивільний позов заявлений страховою компанією до ОСОБА_4 (т.1, а.с. 151-152) слід задовольнити у повному обсязі. Так, відповідно до ст. 1191 ЦК України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування». Відповідно до наданих суду письмових доказів страхова компанія згідно із договором страхування наземного транспорту відшкодувала 3932,01 грн. ОСОБА_14 (т.1 а.с. 153-168).

Потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначила, що заявила позов до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 10.10.2014 року і призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворих остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна

На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління ДПтС України в м.Києві і Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 26.01.2015 року, зарахувавши період перебування під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ та повідомляти органи КВІ про зміну постійного місця проживання, роботи чи навчання.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази кросівки, які вилучено у ОСОБА_4 , і які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ (т.2, а.с.33) повернути ОСОБА_4 , папілярні сліди пальців рук, залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження ( т.2, а.с. 30, т.3 а.с.23), 2 гіпсових зліпки взуття, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ (т.4, а.с.16) знищити. Майно, передане потерпілим залишити у їх розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 2162,16 грн., а саме 786,24 грн. за проведення двох судово-дактилоскопічних експертиз, 786,24 грн. за проведення двох судово-трасологічних експертиз, 589,68 грн. за проведення двох судово-товарознавчих експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з останнього на користь ОСОБА_11 11020 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з останнього на користь ОСОБА_13 41032 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 500 грн. витрат на визначення вартості матеріального збитку, та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_4 задовольнити, стягнувши з останнього на користь ПАТ «Страхова Група «ТАС» 3932,01 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Копії вироку можуть бути отримані відразу після проголошення вироку.

Суддя: