УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/1534/19

Провадження №1-кс/505/475/2019

06.12.2019 року Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого СВ Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , у відсутності прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000597 від 08.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшло клопотання про арешт майна, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000597 від 08.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, дійшов такого висновку.
Як вбачається із клопотання, 08.05.2019 року о 13 годині 16 хвилин до Подільського ВП ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 08.05.2019 головним спеціалістом ТСЦ № 5149 ОСОБА_5 під час перевірки по базі «НАІС» водійського посвідчення НОМЕР_1 , виданого 17.02.2018 ТСЦ 8047 у м. Києві категорій А, В, С, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , встановлено, що дане водійське посвідчення згідно зазначеної бази видано на ім`я ОСОБА_7 .
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 08.05.2019 року за ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
08.05.2019 року, в ході огляду місця події в приміщенні службового кабінету ТСЦ № 5149 водійського посвідчення НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 вилучено до СВ Подільського ВП, оглянуто та визнано речовими доказами.
В судовому засідання слідчий СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 просив задовольнити вищевказане клопотання.
Слідчий суддя заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, дійшов такого висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.
Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.
Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно яке перебуває у власності інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання та заборона на розпорядження майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вказані речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні тому у випадку їх пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання не можливо буде використати їх в якості доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що вилучене та оглянуте водійське посвідчення НОМЕР_1 , виданого 17.02.2018 ТСЦ 8047 у м. Києві категорій А, В, С,, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000597, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000597 від 08.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.
Накласти арешт на водійського посвідчення НОМЕР_1 , виданого 17.02.2018 ТСЦ 8047 у м. Києві категорій А, В, С, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
Заборонити власнику майна, третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до п.11 ч.1 ст. 309, ст. 395 КПК України.
Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника (володільця) майна, що не був присутнім під час розгляду.
Слідчий суддя ОСОБА_1