Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/290/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 310 (229-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, німця, громадянина України, не працюючого, маючого вищу освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, а саме: з 22.02 год. 09 липня 2019 року по 22.02 год. 07 вересня 2019 року, а також визначено розмір застави в сумі 115260,00 грн.
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2019 року, задоволено клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Новоукраїнського місцевої прокуратури Кіровоградської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, терміном на 60 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 310 КК України. Причетність ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. А отже існує обґрунтована підозра у причетності ОСОБА_8 до вказаних у клопотанні слідчого подій, які кваліфіковані слідчим за ч.2 ст.310 КК України.

Також під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання, спробам переховуватись від органів досудового слідства, розслідування та суду, що підтверджується матеріалами клопотання, чи вчинити інші злочини, оскільки підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину і може незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженню та свідків.
Крім того, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків передбачених КПК України. При цьому визначаючи розмір застави, взяв до уваги суспільну небезпеку злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, а також його матеріальний стан, прийшов до висновку щодо необхідності визначення розміру застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 115260,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (можливо з носінням електронного засобу контролю) за місцем його мешкання: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала на думку сторони захисту є необґрунтованою в виду: неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, які полягають в наступному.

Як було встановлено в суді першої інстанції, час фактичного затримання ОСОБА_8 відбувся приблизно о 15 годині 09.07.2019 року. Сама сторона обвинувачення зазначає в підозрі і клопотанні, що початок обшуку відбувся з 15 години 09.07.2019 року і як пояснює підозрюваний, що саме з цього часу через підкорення і виконання наказів, він знаходився біля працівників поліції, був позбавлений вільного пересування, їхав з поліцією у відділок, де також підкорявся їх наказам. Підозру ОСОБА_8 вручено о 18-15 годин 10.07.2019 року, про що зазначено в підозрі( а в ухвалі зазначено час вручення о 16-14 годин 10.07.2019 року, що не відповідає дійсності) з грубим порушенням норм КПК України поза межами 24 годин з моменту затримання. І при таких обставинах, на думку сторони захисту, підозрюваний повинен був негайно звільнений судом першої інстанції.

Також, захисник зазначає, що обшук житла проводився без ухвали суду і на період розгляду клопотання такої ухвали суду не було, тобто обшук проведено з грубим порушенням норм КПК України, тому наступне затримання, оголошення підозри та обрання запобіжного заходу є незаконним.

Стороною обвинувачення не доведено, що вилучені рослини є коноплею і мають в своєму складі наркотичні речовини, які заборонено в обігу - відсутні хімічне дослідження, експертиза, яка б встановила наявність в цих рослинах заборонених речовин, а сторона обвинувачення ґрунтувала свої докази на припущеннях. В зазначеному судовому рішенні, не надано належну оцінку цим фактам.

Крім того, при затриманні підозрюваному ОСОБА_8 не роз`яснені його процесуальні права, у тому числі право на захист і він був позбавлений можливості своєчасно отримувати правову допомогу адвоката - фактичне затримання проведено о 15-00, а доручення в РЦ з ІІБВПД направлено тільки о 23-30 годин.

На переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено належним чином наявність ризиків, на які вони посилаються.

Крім того, суд першої інстанції не оцінив належним чином наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, наявність дітей, позитивну характеристику, відсутність судимості, наявність місця мешкання, згоду жінки на можливе відбування домашнього арешту (можливо з насінням електронного засобу контролю).

Сторона захисту вважає, що домашній арешт ( можливо з насінням електронного засобу контролю) буде необхідною і достатньою мірою запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та запобігання можливим ризикам.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегія суддів прийшла до висновків, що під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, причетність ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.07.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України; рапортом про виявлення та реєстрацію кримінального правопорушення від 09.07.2019 року; протоколом обшуку від 09.07.2019 року; протоколом огляду місця події від 09.07.2019 року.
09 липня 2019 року, о 22 год. 02 хв., ОСОБА_8 у порядку ст.208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено підозрюваному о 16.14 год. 10 липня 2019 року.
При цьому колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегія суддів, перевіривши матеріали клопотання, прийшла до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, оскільки докази додані ініціатором клопотання повною мірою дають підстави вважати, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру.

Крім того, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у діях, не пов`язаних із застосуванням насильства, а тому згідно ст. 183 КПК України, слідчий суддя правильно визначив заставу при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір якої становить 60 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Більш того, колегією суддів під час апеляційного розгляду також встановлено, що 16.07.2019 року ОСОБА_8 звільнено з-під варти під заставу, тому фактично на момент розгляду апеляційної скарги захисника, підозрюваний ОСОБА_8 знаходиться вже не під вартою, а під заставою, а тому на думку колегії суддів, застава в межах положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, та вважає, що застава в сумі, яка вже була внесена на виконання оскарженого рішення слідчого судді, є відповідною і достатньою у даному кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ухвали слідчого судді, до підозрюваного разом із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Таким чином, вносячи заставу підозрюваний фактично погодився з таким судовим рішенням.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, з 22.02 год. 09 липня 2019 року по 22.02 год. 07 вересня 2019 року, а також визначено розмір застави в сумі 115260,00 грн., без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2