465/6509/17
1-кс/465/706/19
слідчого судді
29.05.2019 м. Львів
В С Т А Н О В И В :
26 лютого 2019 року, підзахисному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України.
27 лютого 2018 року та 03 березня 2018 року нею, як особою, яка згідно укладеного договору надає правову допомогу громадянину ОСОБА_3 , який в той час перебував у процесуальному статусі свідка у вищевказаному кримінальному провадженні, процесуальному керівнику у цьому провадженні - прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 подані клопотання про долучення доказів у кримінальному провадженні.
Лише через рік - 20.03.2019 року під час особистого відвідування Львівської місцевої прокуратури № 3 та зустрічі з прокурором ОСОБА_4 , нею отримано копію листа-відповіді від 02.03.2018 на подані клопотання, згідно якого в задоволені клопотань відмовлено з підстав, що свідок ОСОБА_3 та особа, яка надає йому правову допомогу у кримінальному провадженні не наділені процесуальними правами збирати і подавати докази.
Після повідомлення 26.02.2019 підзахисному ОСОБА_3 про підозру, 06 березня 2019 року, нею на адресу старшого слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_8 подані належним чином обґрунтовані нормами кримінального процесуального права клопотання про проведення слідчих дій.
Щодо клопотання наданого прокурору, то тільки 05 квітня 2019 року, під час особистого відвідування приміщення Львівської місцевої прокуратури № 3 та особистої зустрічі з ОСОБА_4 , остання надала їй копію постанови, датовану 22.03.2019 про відмову в задоволенні поданого 20.03.19 клопотання та примірник супровідного листа до постанови.
Так, постановою від 22.03.2019 прокурором Львівської місцевої прокуратури № З юристом 1 класу ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допиті в якості свідків ОСОБА_7 (тещі ОСОБА_3 ), ОСОБА_9 (колишньої дружини ОСОБА_3 ) та ОСОБА_10 .
Обґрунтовуючи відмову, прокурор ОСОБА_4 з покликанням на вимоги ст.ст. 84 та 91 КПК України, вказала, що вищевказані особи не підлягають допиту в якості свідків, оскільки вони 23.10.2017 не перебували за адресою: АДРЕСА_1 та не були очевидцями подій. Крім того, прокурором ОСОБА_4 , в оскаржуваній постанові, без покликання на докази та норми матеріального та процесуального права висловлено твердження про те, що пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не вказують на перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони та процитовано зміст ст. 36 КПК України.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились про причини неявки не повідомили, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, їхня відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. Відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Виходячи з викладеного судом не знайдено підстав згідно КПК України для задоволення скарги і в скарзі повинно бути відмовлено повністю, оскільки скаржник відмовився її підтримувати.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_13