Справа № 296/7052/19
Вирок
Іменем України

04 грудня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002862 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Житомир, громадянина України, не працює, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За даними обвинувального акту, 29.06.2019 року у достовірно не встановлений час, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , авторизувався на сайті соціальної мережі «Інстаграм», де ознайомився з оголошенням щодо пропозиції про надання в оренду ігрової консолі SONY PlayStation 4, яка належать ОСОБА_4 .
У цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме вищевказаною ігровою консоллю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_5 під час телефонної розмови домовився про зустріч з ОСОБА_4 . В подальшому, 29.06.2019 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрівшись з потерпілим ОСОБА_4 , поруч з буд. 9 по вул. Кибальчича в м. Житомирі, де попросив в останнього ігрову консоль SONY PlayStation 4 (реєстраційний номер консолі НОМЕР_1 ), в корпусі чорного кольору, з двома джойстиками, вартістю 7 421 грн. 67 коп., під приводом оренди, запевнивши, що після закінчення строку оренди, а саме 30.06.2019 поверне ігрову консоль, хоча у дійсності таких намірів не мав. В свою чергу, будучи введеним в оману, впевненим у правдивості слів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 передав останньому вказану ігрову консоль.
Отримавши у такий спосіб ігрову консоль SONY PlayStation 4 (реєстраційний номер консолі НОМЕР_1 ), в корпусі чорного кольору, з двома джойстиками, вартістю 7421 грн. 67 коп., ОСОБА_5 утримуючи зазначене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, а саме 29.06.2019 близько 18 год. 24 хв. здав до ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім», розташованого за адресою: м.Житомир, вул.Вітрука, 33, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
18.07.2019 року в м.Житомирі між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, має молодий вік, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання посередньо характеризується. Обставинами, які пом"якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 18 липня 2019 року по кримінальному провадженню №0002862 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в прибуток держави процесуальні витрати в розмірі 628, 04 грн.

Речовий доказ : ігрову приставку, яка передана потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1