УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0003479 внесеного до ЄРДР 31.08.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Вінниця, громадянин України, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.08.2018 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003479 від 31.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , маючи незняті і непогашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.06.2006), ч. 2 ст. 307 КК України (за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 01.10.2009), ч. 2 ст. 309 (за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 25.11.2010), маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений спосіб незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, який помістив до полімерного медичного шприца та зберігав без мети збуту в кишені своєї сумки.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, поміщений до полімерного медичного шприца, в кишені своєї сумки, 30.08.2018 приблизно о 16:30 год. поблизу магазину «Краєвид» за адресою: м. Вінниця, вул. Д. Нечая, був зупинений працівниками Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в ході огляду місця події добровільно дістав з кишені своєї сумки та видав полімерний медичний шприц ємкістю 2,0 мл з речовиною коричневого кольору всередині, який в подальшому вилучено.

Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №1364 від 12.19.2018 р. надана на дослідження речовина коричневого кольору, об`ємом 1,2 мл, що знаходиться всередині полімерного медичного шприца, ємнстю 2,0 мл, носик якого закритий оплавленою канюлею та захисним ковпачком, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою(у перерахунку на суху речовину) 0,210г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, громадянин України, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 27.07.1990 за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;- вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 02.06.1992 за ч. 1 ст. 215-3, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України приєднано невідбутий строк по вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 27.06.1990 до відбутих 3 років та 3 місяців позбавлення волі;- вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.12.1992 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, засудженого до позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна, на підставі ч. 3 ст. 42 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 02.06.1992 до відбутих 4 рокам та 3 місяцям позбавлення волі;- вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.03.1993 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, засудженого до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, на підставі ч.3 ст. 42 КК України приєднати не відбутий строк по вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.12.1992 до відбутих 5 років позбавлення волі;- вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2000 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.206 КК України, засудженого до позбавлення волі строком 3 роки і 6 місяців; вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 25.01.2006 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, засудженого до позбавлення волі строком 4 роки; вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.06.2006 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 15 КК України, засудженого до позбавлення волі строком 4 роки і 1 місяць; вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 01.10.2009 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України, засудженого до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати 2 місяці по вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.06.2006, разом 5 років і 2 місяці позбавлення волі; вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 25.11.2010, зміненого ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2012 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, 27.11.2017 направлено до Вінницького міського суду обвинувальний акт за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України обгрунтовано підозрюється у вичненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

30.09.2018 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України своєю вину визнав.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 30.08.18

Протоколом допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Постановою про визнання речовим доказом.

Висновком експерта Вінницького НДЕКЦ № 1364 від 12.09.2018;

іншими матеріалами кримінального провадження;

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 так як, 04.10.2018 року, до Вінницького міського суду Вінницької області було направлено клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розгляд клопотання було призначено на 11:00 год. 05.10.2018 ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання однак на розгляд клопотання не з`явився.

усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість на незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, а також веде антисоціальний спосіб життя.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

застава, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти, а також те, що на підставі того, що відповідно п. 1, ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу;

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, п. 5 ч. 1 ст. 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні низки тяжких кримінальних правопорушень, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного середньої тяжкості кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що кримінальне правопорушення по якому оголошено підозру вчинено в сфері незаконного обігу, збуту наркотичних засобів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу з урахуванням вимог викладених у клопотанні слідчого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 40 (сорок) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 07 жовтня 2019 року (час рахувати відповідно до протоколу застримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 жовтня 2019 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Організацію затримання підозрюваного ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя