Провадження № 11-кп/4820/644/19
Справа № 689/658/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 286 КК Україн Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» у місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за № 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володіївці Барського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм автотранспортних засобів підстанції № 2 Хмельницької станції ЕМД, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, зараховано в строк відбування покарання період з 16 січня 2019 року з моменту затримання та перебування під вартою до дати набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 193 000 грн. моральної шкоди. В частині решти вимог у позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 93 000 грн. моральної шкоди. В частині решти вимог у позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 2 145 грн. судових витрат на залучення експертів.

Скасовано арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2019 року на автомобіль ЗАЗ-110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ТзОВ «Галатея Трейд» та на автомобіль «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_12 .

Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 16.01.2019 р., близько 17:45 год., в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі Н-03 «Житомир Чернівці» зі сторони м. Хмельницький в сторону смт. Ярмолинці, на 198 км + 300 м. поблизу с. Скаржинці, Ярмолинецького району Хмельницької області, в порушення п. п. «б», «д» п. 2.3 та п. п. 10.1, 11.1 Правил дорожнього руху, допустив неуважність, не переконавшись у безпечності власних дій перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку та яким керував ОСОБА_9 ..

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ-110557» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді ран правої гомілки, лівого колінного суглобу; саден в лобній ділянці справа, в скуловій ділянці справа, в проекції верхньої щелепи справа, в проекції верхньої щелепи зліва, в ділянці лівої щоки, правого стегна, лівого колінного суглобу; крововиливів в м`які тканини грудної клітки справа та зліва; перелому 10-го ребра зліва; крововиливів по задніх поверхнях усіх долей правої та лівої легень; крововиливів в правий та лівий куполи діафрагми; розриву правої долі печінки; розчавлення селезінки; крововиливу в хвіст підшлункової залози; крововиливів в паранефральну клітковину справа та зліва; багатоуламкових переломів правої та лівої стегнових кісток з темно-червоними крововиливами, що за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Ним були також отримані легкі тілесні ушкодження у вигляді саден правої кисті, правого передпліччя, які в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Пасажир автомобіля «ЗАЗ-110557» ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини грудної клітки в проекції грудини на рівні 5-9 ребер; переломів 7-9 ребер справа та зліва; масивного крововиливу в органи середостіння; розриву задньої стінки висхідного відділу аорти; крововиливів по задніх поверхнях усіх долей правої та лівої легень; крововиливів в правий та лівий куполи діафрагми; субкапсулярного розриву правої долі печінки; крововиливів у паранефральну клітковину справа та зліва; багатоуламкових переломів правої та лівої стегнових кісток з темно-червоними крововиливами; рани лівого стегна; саден правого колінного суглобу, лівого колінного суглобу, лівої гомілки; які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також отримано тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці голови дещо зліва, в ділянці кінчика носа, в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці підборіддя; саден в лобній ділянці головизліва з переходом на верхню повіку лівого ока, на ліву щоку, на всі ділянки носу, на верхню та нижню губи справа та зліва, на ліву щоку, на підборіддя; саден правої щоки, правої кисті; мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Пасажир автомобіля «Fiat Scudo» ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної комбінованої травми голови, обличчя, грудної клітки з тілесними ушкодженнями у вигляді множинних ран м`яких тканин обличчя (у тому числі масивна рана від лівого кута рота до лівого вуха), голови, рани язика, струсу головного мозку, множинних саден шкіри обличчя, перелому лівої виличної кістки лицевого черепа, закритих переломів 4-7-го ребер лівої половини грудної клітки по бічній поверхні з пошкодженням лівої легені, накопиченням крові у лівій плевральній порожнині, накопиченням незначної кількості повітря під шкірою лівої половини грудної клітки, забою серця, що ускладнилася розвитком у нього шоку тяжкого ступеня, які за своїми ознаками відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Крім того, ушкодження м`яких тканин обличчя розцінюються як тяжкі, оскільки знівечили його обличчя.

Непогоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просила його змінити та призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.

Вважає його незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

При призначенні покарання суд першої інстанції не врахував особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, жодного разу не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, позитивно характеризується за місцем свого проживання та за місцем роботи, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, його щире каяття, часткове відшкодування шкоди, а також обставин, що пом`якшують покарання.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та захисник адвокат ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, з мотивів, які в ній викладені.

Прокурор та потерпілі вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачають.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, адвоката ОСОБА_8 , заперечення прокурора, потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої захисником ОСОБА_8 апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 286 КК України, в поданій апеляційній скарзі сторонами не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме: призначення ОСОБА_7 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та постанові пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Так, обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також наслідки такого, зокрема: загибель двох осіб та заподіяння ще одній особі тяжких тілесних ушкоджень.
Також, судом при призначенні покарання обґрунтовано взято до уваги те, що обвинувачений є особою молодого віку, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, працевлаштований, є професійним водієм із значним стажем водіння, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває.
Окрім того, врахована і поведінка обвинуваченого після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, зокрема те, що він намагався втекти з місця події.
Також взяті до уваги обставини, що пом`якшують покарання, якими є: визнання вини, щире каяття у вчиненні злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди та обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння.
За таких умов, колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Усі пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається в поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, були враховані судом першої інстанції під час призначення останньому покарання.

З урахуванням вказаного, а також думки потерпілих, які вважають покарання справедливим та просять його не пом`якшувати, підстав для призначення ОСОБА_7 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, апеляційний суд не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за № 0000021 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4