КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИУ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку 336 КПК України кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019,
за участі:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання задоволено. Замінено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 більш м?яким, а саме: обмеження волі строком на 11 місяців 7 днів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м?яке покарання у виді обмеження волі.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що прийняте судом рішення суперечить вимогам ст.82 КК України та ч.2 ст.61 КК України, оскільки застосування такого виду покарання як обмеження волі можливе лише в межах строку від одного до п?яти років. Також прокурор звертає увагу на тому, що ОСОБА_7 до праці залучався лише один місяць перед зверненням до суду з відповідним клопотанням, що на думку прокурора свідчить про його байдуже ставлення до праці, а отже засуджений на шлях виправлення не став.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку засудженого та його захисника, які заперечили проти існуючої апеляційної скарги, їх пояснення, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши її доводи, дослідивши матеріали провадження в заявлених межах, колегія суддів керується наступним.
Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 ОСОБА_7 визнано винним за ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11.10.2016 вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 в частині призначення покарання змінено, та засуджено ОСОБА_7 за ч.4 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією частини майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 19.01.2015 по 11.10.2016. Початок строку відбуття покарання визначено 19.01.2015. Закінчення строку відбування покарання ? 28.04.2020. Засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини покарання.
Відбувши більше двох третин строку призначеного покарання, захисник засудженого звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання виходив з того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а тому невідбута частина призначеного йому покарання підлягає заміні на більш м?яке покарання у виді обмеження волі.

Перевіривши доводи поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.82 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки, зважаючи на слідуюче.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Чистиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м?яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_7 покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 23.01.2015. Утримуючись в Артемівському С13О, зарекомендував себе негативно, мав 5 стягнень, накладених до вступу вироку в законну силу, заохочень не мав. Утримуючись з 05.12.2016 в Київському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія №35» відбуває покарання з 15.12.2016. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки на виробництві, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 6 заохочень. Мав 2 стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку.
Крім того, ОСОБА_7 працевлаштований на дільницю пошиття мішків під цукор укладальником-пакувальником. Відношення до праці добре. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Роботи із самообслуговування виконує, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Підтримує зв`язки з рідними та близькими. За час перебування в установі на профілактичному обліку не перебуває.
Згідно довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_7 мав 5 стягнень, які було накладено до вступу вироку в законну силу та два стягнення, які станом на 13.10.2017 зняті. Під час відбування покарання за сумлінну поведінку, ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 6 разів був заохочений.
Відповідно до довідки № 152 про прибутки по місяцях ОСОБА_7 працює на посаді нарядника та отримує заробітну плату.
Отже, враховуючи вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

Разом з тим, що стосується доводів прокурора про те, що суд не дотримався вимог ч.2 ст.61 КК України, то колегія суддів зауважує на наступному.
Згідно штампової відмітки суду, клопотання адвоката ОСОБА_8 зареєстровано в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області 09.04.2019.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11.10.2016 визначено початок строку відбуття покарання ? 19.01.2015, закінчення строку відбування покарання ? 28.04.2020.

Тобто, станом на день надходження клопотання до суду невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016, складала 1 рік 19 днів.
Відтак, захисник своєчасно звернувся до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, а розгляд судом заяви після спливу строку, визначеного ч.2 ст.61 КК України, обумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали ані від засудженого, ані від захисника.
Таким чином, враховуючи, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше двох третин строку призначеного його вироком покарання, а матеріалами справи підтверджується, що останній став на шлях виправлення, то колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м?яким, а саме обмеженням волі на відповідний строк, ? законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 ? залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2019 щодо заміни засудженому ОСОБА_7 , 1979 року народження, невідбутої частини покарання на більш м?яке, ? залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає .
СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2171/2019
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_9
Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1