Справа № 467/1103/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
в ході розгляду увідкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінального провадження № 0000345, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу, що вказана в обвинувальному акті.

У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого, прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про здійснення примусового приводу обвинуваченого до Арбузинського районного суду Миколаївської області, позаяк, розгляд кримінального провадження за його відсутності є неможливим.

Потерпіла в судове засідання також не прибула, причин своєї неявки не вказала, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляла.

Разом із цим, суд не був позбавлений можливості вирішити порушене прокурором питання щодо застосування примусового приводу обвинуваченого.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 в підготовче судове засідання викликався неодноразово шляхом направлення судової повістки, проте, до суду жодного разу не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив, будь яких клопотань та заяв не направляв.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що запобіжний захід обвинуваченому не обирався, але за імперативною нормою ч.2 ст. 314 КПК України його участь у кримінальному провадженні є обов`язковою.

Системний аналіз положень Глави 11 КПК України «Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід» та Глави 27 КПК України «Підготовче провадження», з урахуванням положень ст.ст. 139, 323 КПК України, свідчить, що якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.
Крім того, суд у цій ситуації зважає й на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на його рішення у справах «Цихановський проти України» від 06.09.2007 року та «Коновалов проти України» від 18.10.2007 року, в яких наголошується, що на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб провадження було швидким та ефективним. Наприклад, суд має вирішувати, чи відкладати засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якихось заходів щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки з розглядом справи.
Виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд приходить до висновку, що неодноразова неявка обвинуваченого до суду, за умови його належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та за відсутності у розпорядженні суду жодного обґрунтування такої процесуальної поведінки, свідчить про його умисне ухилення від явки в суд, і як наслідок дає підстави для застосування до нього такого роду заходу забезпечення кримінального провадження, як привід.
Водночас, на підставі ч. 3 ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до обвинуваченого і полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час ( ч.1 ст. 140 КПК України).
Таким чином, суд установив, що наявні усі передумови, регламентовані ч.3 ст. 142 КПК України, для постановлення ухвали про здійснення приводу у цьому випадку, як то, обвинувачений був неодноразово викликаний у встановленому КПК України порядку, наявне підтвердження отримання ним судових повісток, втім, про причини свого неприбуття не повідомив.
В свою чергу, ч. 4 ст. 535 КПК України передбачено, що органи, що виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання, однак, у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує відповідну ухвалу, повертає її до суду з письмовими поясненнями причин невиконання (ч. 4 ст. 143 КПК України).
Окрім того, беручи до уваги той факт, що відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються функції, зокрема, нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, суд вважає за необхідне покласти на прокурора обов`язок забезпечити контроль за виконанням цієї ухвали.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-29, 139, 140, 143, 314, 315, 323, 369-372, 535 КПК України, ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру», суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Здійснити примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно даних обвинувального акта фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Арбузинського районного суду Миколаївської області на 09 год. 30 хв. 12 грудня 2019 року, у зв`язку з чим відкласти підготовче судове засідання до вказаної дати.
Виконання ухвали доручити Арбузинському ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області із дотриманням вимог ст. 143 КПК України.
Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора.
Копію ухвали, завірену печаткою суду, негайно надіслати до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання та прокурору для здійснення контролю за виконанням цієї ухвали.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що на підставі ч.3 ст. 143 КПК України він зобов`язаний прибути до Арбузинського районного суду Миколаївської області на 09 год. 30 хв. 12 грудня 2019 року у супроводі особи, яка виконує цю ухвалу.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її постановлення і є обов`язковою до виконання на всій території України.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1