Справа № 161/8599/19 Провадження №11-сс/802/285/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР № 0001784),

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з професійно-технічною освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.3 ст.289 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001784.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року у задоволені клопотання слідчого відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 23 липня 2019 року включно, з покладенням обов`язків, визначених п.п.1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не надано доказів про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які б давали достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, тому прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Зазначає, що підозрюваний немає постійного джерела прибутку, оскільки факт реєстрації фізичної-особи підприємця не свідчить про отримання доходів від такої діяльності. Також вказує, що при розгляді клопотання слідчим було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.3 ст.289 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції слідчим не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Хоча слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.3 ст.289 КК України, однак не довели наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, та що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає, так як до суду апеляційної інстанції прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 саме такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу слідчим суддею вірно враховано усі дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, дружина перебуває в стані вагітності, на його утриманні перебуває матір, яка є інвалідом ІІІ групи, відомостей про ухилення чи неявку підозрюваного до слідчого, прокурора чи суду в судовому засіданні не встановлено, будь-яких дій, спрямованих на незаконний вплив на свідків чи потерпілого не вчинялося.

Враховуючи ту обставину, що судом відповідно до ст.181 КПК України визначено заборону підозрюваному, цілодобово залишати житло, це дозволить запобігти іншим ризикам, наявність яких доводились прокурором при розгляді даного клопотання за доводами апеляційної скарги .

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що обраний ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.9 ч.5 ст.194 КПК України, є достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене апеляційний суд законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 336, 405, 407 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року щодо ОСОБА_11 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: