КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002983 від 20 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 3 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 не вручено повідомлення про підозру у спосіб передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України та не оголошено у міжнародний та/або міждержавний розшук.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002983 від 20 вересня 2017 року задовольнити. Так апелянт вважає помилковими висновки слідчого судді щодо не набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, посилаючись на ті обставини, що письмове повідомлення про підозру направлялось за останнім фактичним місцем його проживання 16 червня 2017 року, при цьому договір про надання правової допомоги між адвокатом та ОСОБА_8 було укладено 06 жовтня 2017 року з зазначенням того ж місця проживання, на яке направлялась підозра. Таким чином, прокурор зазначає, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону. Крім того, прокурор просить врахувати і ті обставини, що у даному кримінальному провадженні, судом неодноразово надавалися дозволи на затримання ОСОБА_8 , що підтверджує наявність у останнього статусу підозрюваного.

Зазначає, апелянт і про помилковість висновків слідчого судді, щодо не оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, оскільки слідчим надано докази його перебування за межами України, а також, що він понад шість місяців переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цими обставинами органом досудового розслідування було постановлено рішення про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук.

Також, згідно доводів апеляційної скарги, слідчим суддею не було дотримано вимог процесуального закону щодо строків розгляду клопотань про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Вказані обставини, на думку прокурора, вказують на незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 112, 113, 114, 1141, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255 - 258, 2581, 2582, 2583, 2584, 2585, 348, 364, 3641, 365, 3652, 368, 3682, 3683, 3684, 369, 3692, 370, 379, 400, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до ст. 297-2 КПК України, з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором. Крім того, даною нормою закону передбачено, що у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування прокурор повинен зазначити, серед іншого, виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якої наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Не доведеність таких обставин, відповідно до вимог ст. 297-4 КПК України, є підставою відмови у задоволенні клопотання.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002983 від 20 вересня 2017 року (матеріали виділені з кримінального провадження № 0000273 від 01 серпня 2013 року) стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінальнихправопорушень,передбачених ч. 2 ст. 364 КК України(в редакції від 07 квітня 2011 року), ч. 3, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 3, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Звертаючись в рамках кримінального провадження № 0002983 від 20 вересня 2017 року з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 слідчий зазначив, що останній є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, за місцем реєстрації не проживає з 2014 року та його оголошено у міжнародний розшук.

Разом з тим, відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, статусу підозрюваного особа набуває з моменту повідомлення їй про підозру в порядку, передбаченому Главою 22 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 278КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до змісту ч.ч. 1,2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема,ч. 7 даної норми закону передбачає, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надається Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.
Як вбачається з матеріалів провадження, 12 червня 2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яке було направлено поштою за останнім місцем його проживання.

13 лютого 2018 року відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яку також направлено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме за місцем його проживання.

Однак, доказів на підтвердження отримання ОСОБА_8 повідомлення про підозру від 12 червня 2017 року та зміну раніше повідомленої підозри від 13 лютого 2018 року стороною обвинувачення не надано.

Разом з тим, як вбачається з доводів клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування та з доданих до нього матеріалів ОСОБА_8 перебуває за межами України більше чотирьох років. Так, відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 22 липня 2014 року № 0.253-84/0/0/15-14 та від 23 червня 2017 № 0.64-20123/0/15-17, ОСОБА_8 04 березня 2014 року виїхав за межі України та на даний час перебуває за кордоном.

Згідно листа УСБУ у місті Києві та Київській області від 12 вересня 2017 року ОСОБА_8 за місцем реєстрації не проживає з 2014 року.

За результатами проведеного комплексу розшукових заходів останній до теперішнього часу на територію України не повертався та знаходиться на території Угорщини, де ним було придбано будинок.

Таким чином, на час направлення на адресу за місцем проживання ОСОБА_8 письмового повідомлення про підозру і змін до раніше повідомленої підозри останній в Україні не перебував. При цьому, маючи інформації про перебування ОСОБА_8 за межами України, заходів для вручення йому повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України, орган досудового розслідування не вживав та продовжував направляти повідомлення та виклики за останній відомим місцем проживання ОСОБА_8 в Україні.

Вказані обставини, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не можуть свідчити про належність повідомлення ОСОБА_8 про підозру.

Що стосується доводів прокурора з приводу того, що судом неодноразово надавалися дозволи на затримання ОСОБА_8 , що на думку сторони обвинувачення підтверджують факт набуття ним статусу підозрюваного, то слід зазначити наступне.

Обов`язок доведення викладених у клопотанні обставин, законодавець покладає на сторону, яка звернулася з таким клопотанням. Таким чином, при зверненні до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, сторона обвинувачення має довести наявність обґрунтованої підозри, набуття відповідною особою статусу підозрюваного, а також, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тощо.

Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд приймає рішення виключно на підставі наданих йому матеріалів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Додані до клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування матеріали не містять відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні № 0002983.

Також слід зазначити, що до матеріалів клопотання долучено лист № 17/7/235738-17 з якого вбачається, що відомості надані органом досудового розслідування щодо оголошення у розшук ОСОБА_8 не відповідають Правилам Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07 та підлягають видаленню з обліку Генерального Секретаріату Інтерполу. Зазначено, що подальше співробітництво у вказаній справі не може здійснюватися каналами Інтерполу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо невідповідності клопотання слідчого положенням п.п. 4,5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України.

Істотних порушень КПК України, які б у відповідності до вимог закону давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Не знайшли свого підтвердження і посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог КПК України щодо строку розгляду таких клопотань.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-2, 297-2, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002983 від 20 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 233, ч. 3 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3853/2019 Категорія ст. 297-1 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1