КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2013 року в справі за поданням органу виконання покарання про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено подання начальника Оболонського РВ КВІ м. Києва, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2011 року за ч.4 ст. 296 КК України.

Також, цією ухвалою оголошено розшук засудженого ОСОБА_7 та надано дозвіл на його затримання та поміщення до СІЗО Державної пенітенціарної служби України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 систематично порушував умови відбування покарання з випробуванням, не виконував обов`язки, покладені на нього вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2011 року, а саме обов`язок періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, який 07.11.2012 року не з`явився на реєстрацію до Оболонського РВ КВІ в м. Києві без поважних причин, змінив місце свого проживання, не повідомивши про це кримінальн-виконавчу інспекцію, а надані ним відомості щодо свого місця проживання не відповідають дійсності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року та призначити новий розгляд подання начальника Оболонського РВ КВІ м. Києвав суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та зазначає, що розгляд подання про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням був проведений без його участі, при цьому він не був повідомлений про час та місце судового розгляду, а копія прийнятого рішення від 23.07.2013 року йому не вручалась.
При цьому вказує, що висновки суду викладені в оскаржуваній ухвалі суду не відповідають дійсності, є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Апелянт стверджує, що за весь період з 01.11.2012 року по теперішній час він не допускав жодних правопорушень, створив сімю, працевлаштувався, належним чином виконував свої трудові обов`язки та став на шлях виправлення. Вважає, що розглянувши клопотання ВКВІ без його участі, суд першої інстанції позбавив його можливості надати свої пояснення та подати докази на підтвердження своїх доводів, чим порушив його право на захист, передбачений ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , думку прокурора, який посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно п.8 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право за клопотанням (поданням) органу виконання покарань вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У судове засідання по розгляду такого клопотання викликається засуджений, його законний представник, захисник, прокурор, що закріплено ч.5 ст. 539 КПК України. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та інші органи/установи, що перелічені у вказаній нормі закону.
Отже виходячи зі змісту ч.5 ст. 539 КПК України, участь засудженого, його захисника, законного представника та прокурора у судовому розгляді клопотання (подання) щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку є обов`язковою. У судовому засіданні вони користуються правами, передбаченими статтями 36, 42, 44, 46 КПК України для сторін обвинувачення та захисту.

Згідно положень статті 323 КПК України, якщо обвинувачений/засуджений, який не перебуває під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів для забезпечення його прибуття до суду.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням органу виконання покарань та особової справи щодо ОСОБА_7 , останній був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2011 року за ч.4 ст. 296 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При розгляді подання начальника Оболонського РВ КВІ м. Києва про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 , в судовому засіданні 23.07.2013 сторона захисту не була представлена ні засудженим, ні його захисником.

Водночас, будь-які дані про належне повідомлення засудженого ОСОБА_7 , про дату, час та місце розгляду зазначеного клопотання, як того вимагають приписи ст. 135 КПК України, в матеріалах провадження відсутні, поштова кореспонденція направлена на адресу ОСОБА_7 повернута до суду (а.с. 30-33), а отже про дату, час та місце розгляду подання органу виконання покарань засуджений ОСОБА_7 повідомлений не був.

За наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були порушені вимоги п.3 ч.2 ст. 412 КПК України та здійснено судове провадження за відсутності обвинуваченго/засудженого, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, участь якого є обов`язковою у даному провадженні, що, у відповідності з п.1 ч.1 ст. 415 КПК України тягне за собою скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року з призначенням нового розгляду подання органу виконання покарань в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2013 року, якою задоволено подання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про направлення засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2011 року скасувати та призначити новий розгляд вказаного подання в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3