Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В :

Прокуророр Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000161, дані щодо якого внесено до ЄРДР 21.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 01.10.2019 о 16 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_9 .
02.10.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. ст. 190 КК України.
Відповідно до повідомленої ОСОБА_9 підозри встановлено, що ОСОБА_9 , керуючись метою протиправного заволодіння чужим майном отримав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб документи про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , яка є померлою у відповідності з актовим записом про смерть №32 від 11.01.2002, а саме Свідоцтво про право власності на житло від 04.06.1993, виданого Бюро по приватизації виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління Господарського управління Кабінету Міністрів України, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.1994, виданого Восьмою Київською державною нотаріальною конторою.
У подальшому, ОСОБА_9 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, використовуючи вказані отримані у невстановлених осіб документи про право власності на квартиру, залучивши свого знайомого ОСОБА_13 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_9 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_12 є померлою та право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить державі в особі Державного підприємства «Укржитлосервіс» Державного управління справами, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири, оформленого від імені ОСОБА_12 як продавця та ОСОБА_13 як покупця.
На підставі наданих ОСОБА_9 документів, у тому числі підписаного ОСОБА_13 договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 24.05.2019 посвідчено договір купівлі-продажу, сторонами якого є ОСОБА_12 як продавець та ОСОБА_13 як покупець, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , та у цей же день, 24.05.2019, о 15.15 год. цим же нотаріусом внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_13 на зазначену квартиру.
Відтак, ОСОБА_9 , шляхом обману, а саме з використанням документів, які не були чинними станом на 24.05.2019, заволодів майном держави вартістю 2 520 тис. грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великі розміри.
Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у особливо великих розмірах.
Крім цього, ОСОБА_9 , протиправно заволодівши чужим майном квартирою АДРЕСА_1 , керуючись метою незаконного збагачення, вчинив незакінчений замах на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом продажу третім особам вказаної квартири при наступних обставинах.
На підставі наданих ОСОБА_9 документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 24.05.2019 посвідчено договір купівлі-продажу, сторонами якого є ОСОБА_12 як продавець та ОСОБА_13 як покупець, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , та у цей же день, 24.05.2019, о 15.15 год. цим же нотаріусом внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_13 на зазначену квартиру.
При цьому, ОСОБА_9 , будучи обізнаним про те, що приміщення вказаної квартири на підставі договору оренди, укладеного з Державним підприємством «Укржитлосервіс» Державного управління справами, тобто на законних підставах, займає громадська організація «Спілка жінок України», вирішив використати цю ситуацію у власних корисливих інтересах.
При цьому, діючи з метою приховання своїх протиправних дій, ОСОБА_9 , залучивши ОСОБА_13 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_9 , шляхом підписання ОСОБА_13 договору про консультування і надання юридичної допомоги із адвокатом ОСОБА_15 , якому також не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_9 , направив ОСОБА_15 на зустріч до представників громадської організації «Спілка жінок України».
Під час зустрічі з представниками Громадської організації «Спілка жінок України», яка мала місце 25.07.2019 у приміщення квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 передав вимогу ОСОБА_9 про необхідність звільнення приміщення квартири АДРЕСА_1 або придбання права власності на це нерухоме майно у ОСОБА_13 .
У подальшому, 01.10.2019 близько 12 год. ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , на виконання їх злочинного умислу, попередньо домовившись про зустріч, прибув до квартири АДРЕСА_1 , де в ході зустрічі з представниками Громадської організації «Спілка жінок України», вводячи останніх в оману щодо законності придбання ОСОБА_13 права власності на це нерухоме майно, повідомив, що він з ОСОБА_13 передадуть право власності на квартиру Громадській організації «Спілка жінок України» при умові сплати їм грошових коштів в сумі 130 тис. доларів США шляхом укладення договору купівлі-продажу цієї квартири, якою протиправно заволодів ОСОБА_9 .
Проте, ОСОБА_9 у зв`язку із припиненням його протиправних дій уповноваженими службовими особами не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто до заволодіння грошовими коштами, належними Громадській організації «Спілка жінок України», в сумі 130 тисяч доларів США, що згідно встановленого Національним Банком України курсу гривні до іноземних валют станом на 01.10.2019, складає 3 145 671, 62 грн., що в 600 і більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та становить особливо великий розмір.
Таким чином ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, - незакінчений замах на шахрайство, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у особливо великих розмірах.
За сукупністю ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.
Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.
Вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.
Прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи розмір збитків, на даний час встановлених у кримінальному провадженні, який становить не менше 2 500 000 грн., а також те, що підозрюваний вчиняв дії, спрямовані на протиправне заволодіння чужими грошовими коштами в сумі, еквівалентній 3 145 671, 62 грн., та обставини вчинення кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення застава навіть у максимальному розмірі, передбаченому для злочинів тієї тяжкості, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Все наведене вказує на те, що даний випадок, який характеризується розміром спричинених збитків, обставинами та способом вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_9 , є виключним, а тому вважаю, що йому необхідно визначити розмір застави у сумі 5 000 000 грн.
У судовому засіданні прокурори подане клопотання підтримали та просили задовольнити.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення заявленого клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Перевіривши надані матеріали клопотання, вивчивши докази, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного висновку.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.
За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, відсутність судимостей, є членом декількох громадських організацій та політичної партії і бере активну участь у їх житті.
Станом на день розгляду клопотання,в матеріалах справи відсутні докази належності квартири державі.
За ч. 4 ст. 190 КК України не визначено потерпілу особу.
Зважаючи на те, що у судовому засіданні прокурором не було доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, зазначеним у клопотання, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для застосування виняткового, найтяжчого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Зважаючи на особу підозрюваного, його сприяння органу досудового розслідування, а також недоведеність з боку прокурора, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання підозрюваного під вартою, не здатен запобігти ризикам вказаним у клопотанні, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобово домашнього арешту з певними обов`язками.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Визначити строк дії домашнього арешту до 01 грудня 2019 року включно.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідка у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1