печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
10.05.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 № НОМЕР_1 , яке було вилучено під час огляду місця події 27.04.2019 року, за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 20, у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належить останньому.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0001894 від 28.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2019 року до Печерського УП ГУ НП у м. Києві надійшов рапорт інспектора УПП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про те що 27.04.2019 року під час несення служби у складі екіпажу «Рубін 613» близько 02 год. 30 хв., у м. Києві по бульварі Дружби Народів, 20, було зупинено автомобіль марки «Lexus» моделі «is 220d» сірого кольору, номерні знаки « НОМЕР_2 » під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів у останнього було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 31.10.2017 року видане на ім`я ОСОБА_4 має явні ознаки підробки.

Під час перевірки працівниками поліції вищезазначеного посвідчення водія, яке пред`явив ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 31.10.2017 року виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром МВС м. Києва № НОМЕР_3 в інформаційній системі «Армор», встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 було видане 29.06.2017 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 територіальним сервісним центром № 2641 м. Івано-Франківськ.

27.04.2019 року було проведено огляд місця події в ході якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 року № НОМЕР_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету № EXP0215737.

02.05.2019 року вказане вище вилучене посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 року № НОМЕР_1 було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, прокурор зазначає, що вилучений предмет має значення речового доказу в кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речового доказу, а також повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у застосуванні одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна.

Посилаючись на вказані обставини, а також те, що вказане вище посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 року № НОМЕР_1 має значення речового доказу в значенні ст. 98 КПК України, а саме являюєся матеріальним об`єктом, який міг бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберегти на собі його сліди, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий/прокурор не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити, також просив розглядати клопотання у відсутність власників майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

02.05.2019 року постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_8 посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 № НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001894 від 28.04.2019 року.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а сааме: на посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 від 31.10.2017 року № НОМЕР_1 , яке було вилучено під час огляду місця події 27.04.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належить останньому, із забороною відчуження, розпоряджання та користування ним.

Надати дозвіл на зберігання вказаних вище речей (майна) в опечатаному вигляді в Печерському УП ГУ НП у м. Києві

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1