КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2616/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28 травня 2019 року включно, із визначенням застави у межах 260 282 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 001 722 грн., щодо

ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі, що встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання у м. Києві, займається законним бізнесом на території України, раніше не судимий. Додає, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Також сторона захисту звертає увагу суду на те, що слідчим суддею при визначенні розміру застави не досліджено майновий стан підозрюваного, а ухвала слідчого судді не містить підстав для висновку про виключність випадку при визначенні розміру застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні 5 відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001609, відомості про яке 22.12.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.

31.03.2019 о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ),затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.04.2019 ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 )запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року задоволено та застосовано щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28 травня 2019 року включно, із визначенням застави у межах 260 282 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 001 722 грн.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованогокримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі обшуку автомобіля «Volkswagen Phaeton» номерний знак Федеративної Республіки Німеччини НОМЕР_1 , протоколі допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , протоколі обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 розташованого по АДРЕСА_2 , протоколі допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , висновках експертиз № 19/11-2/36-СЕ/19 від 31.03.2019 та № 19/11 -2/37-СЕ/19 від 31.03.2019.

Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених ним обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) на свободу, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині також є необгрунтованими.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційний скарзі.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 )та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що визначений слідчим суддею розмір застави у межах 260 282 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 001 722 грн., не відповідає його майновому стану, у зв`язку із чим є непомірним для нього. Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що розмір застави, визначений в межах встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи обставини кримінального провадження, відомості про особу підозрюваного.
На підставі наведеного, визначаючи альтернативний запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), слід виходити з виключності цього випадку та визначити розмір застави у сумі 250 (двісті п`ятдесят) мільйонів гривень, яка виходить за межі встановлених КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що, у відповідності до ч. 3 п. 2 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначити підозрюваному заставу у сумі, яка перевищує визначені законом граничні межі та становить 250 (двісті п`ятдесят) мільйонів гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 та застосовано щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28 травня 2019 року включно, із визначенням застави у межах 260 282 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 001 722 грн., скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28 травня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах, що перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 250 (двісті п`ятдесят) мільйонів гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в м. Києві, МФО - 820172, реєстраційний рахунок 2186).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
У разі внесення застави встановити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, починаючи з дня внесення застави.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4