Справа № 305/232/19
Номер провадження 1-кп/305/234/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене № 0001103 від 11.12.2018 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Тиса, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, сезонного робітника, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно рішення Рахівського районного суду від 02 березня 2007 року (справа №2-195/2007), сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання чотирьох дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2007 року до досягнення дітьми повноліття, у період з лютого 2014 року по січень 2019 року, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів, внаслідок чого допустив заборгованість на суму 176610, 03 (сто сімдесят шість тисяч шістсот десять) гривень03 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей на загальну суму 176610, 03 (сто сімдесят шість тисяч шістсот десять) гривень 03 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив. Постійного місця роботи немає, працює по найму, проживає з батьками. Йому відомо, про те, що відповідно до рішення Рахівського районного суду, з березня 2007 року, його зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2007 року до досягнення дітьми повноліття. З 2007 року до сьогоднішнього дня, двічі, за час розгляду кримінального провадження заплатив заборгованість на загальну суму 7 (сім) тисяч гривень, на утримання дітей. У подальшому зобов`язується погасити заборгованість та сплачувати аліменти. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Як потерпіла цивільного позову не заявляє, претензій морального характеру до обвинуваченого немає.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано, як скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів)

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вину у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тривалий час офіційно не працює, офіційних доходів не має, не докладає жодних зусиль у пошуку роботи та не виконує зобов`язання по сплаті щомісячних платежів (аліментів), що свідчить про відсутність бажання у останнього в добровільному порядку погасити заборгованість по оплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей та неусвідомлення ним караності такого діяння.

Відповідно висновку досудової доповіді від 18.07.2019 Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян.

Враховуючи викладене, позицію прокурора, яка наполягала на призначенні покарання пов`язаного з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, беручи до уваги загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів, яка є досить значною та вказує на наявність ознаки "злісність", а саме небажання з боку обвинуваченого виконувати судове рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів неможливо без його ізоляції від суспільства. За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді арешту на певний строк, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 3 (три) місяці арешту.

Строк відбуття покарання призначеного ОСОБА_4 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1