Справа № 495/9945/19
Номер провадження 1-кп/495/533/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000048 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, з неповною вищою освітою, начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого лейтенанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону

Південного регіону України ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 27.03.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 253 о/с від 30.06.2017 року обвинуваченого ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та поставлено на всі види забезпечення. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 135-ос від 20.04.2018 року обвинуваченого ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, з березня 2015 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшини начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » перебував прапорщик потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , при вступі до лав Державної прикордонної служби України, відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірним та відданим українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , знав та розумів, що відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

З 25 травня 2016 року на посаді помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальника групи правового забезпечення проходить військову службу за контрактом майор юстиції ОСОБА_7 .

Згідно з Приміткою до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Крім цього, відповідно до Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до вимог ст. 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, майор ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальника групи правового забезпечення, окрім іншого, зобов`язаний перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові полку, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами, надавати письмовий висновок командирові полку з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства, надавати висновки щодо законності списання матеріальних цінностей та давати правову оцінку фактам нестач, крадіжок, псування військового майна, готувати матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб завданих державі матеріальних збитків, надавати правову допомогу при проведенні розслідувань за цими фактами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Особам, зазначеним у частині першій статті 3 вказаного вище Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

За вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 вищезазначеного Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, майор юстиції ОСОБА_7 під час виконання обов`язків помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальника групи правового забезпечення наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання, а тому є представником влади і внаслідок цього є службовою особою.

Водночас, наказом Голови Державної прикордонної служби України № 454 від 25.05.2016 майора юстиції ОСОБА_7 призначено на посаду помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальника групи правового забезпечення, який відповідно до примітки ст. 364 КК України, є службовою особою.

Відповідно до п. 18 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом АДПСУ № 111 від 14.02.2005 (далі Інструкції), за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення.

Також, відповідно до п.п. 20 Інструкції, перед поданням висновку службового розслідування для затвердження посадовій особі, яка призначила розслідування, в обов`язковому порядку здійснюється його правова оцінка старшим юрисконсультом (посадовою особою юридичної служби, управління правового забезпечення) органу Державної прикордонної служби України.

Якщо юрист погоджується з висновком службового розслідування, він візує його, поставивши свій підпис нижче підписів осіб, які проводили розслідування. Якщо юрист не погоджується з висновком службового розслідування, він надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів розслідування.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1073-аг від 19 серпня 2019 року призначено службове розслідування, за фактом можливих порушень посадових обов`язків прапорщиком потерпілим ОСОБА_5 , проведення якого доручено начальнику відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення старшому лейтенанту обвинуваченому ОСОБА_3 та начальнику відділення речового забезпечення відділу забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку службового розслідування встановлено порушення старшиноюначальником групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 порушення ст. 344 наказу АДПСУ № 1040 від 29.12.2019, ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ та рекомендовано притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності правами начальника прикордонного загону, який підписано особами, які його проводили, а саме: начальником відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення старшим лейтенантом обвинуваченим ОСОБА_3 та начальником відділення речового забезпечення відділу забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_8 та погоджено з помічником начальника загону з правової роботи майором юстиції ОСОБА_7 .

В подальшому, за результатами службового розслідування, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1222-аг від 11 вересня 2019 року на старшину начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_3 прапорщика потерпілого ОСОБА_5 , накладено дисциплінарне стягнення «догана».

Маючи досвід проведення службових розслідувань, будучи обізнаним з висновком службового розслідування, який підписаний особами, які його проводили і погоджений помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи - начальником групи правового забезпечення ОСОБА_7 та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1222-аг від 11 вересня 2019 року «Про результати службового розслідування», розраховуючи на те, що результати службового розслідування вже погоджені та затверджені, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , шляхом обману та підбурювання його до закінченого замаху на надання службовій особі - помічнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальнику групи правового забезпечення ОСОБА_7 , неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, а саме: за неподання письмових заперечень на висновок службового розслідування, в результаті написання яких прапорщика потерпілого ОСОБА_5 було б притягнуто то адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП.

19 вересня 2019 року, приблизно о 13 год. 00 хв. під час особистої зустрічі обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , яка відбулась у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 повідомив потерпілому ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про те, що за нібито неподання письмових заперечень на висновок службового розслідування, в результаті написання яких, прапорщика ОСОБА_5 , було б притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП, йому тобто потерпілому ОСОБА_5 необхідно надати обвинуваченому ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 2000 грн. для нібито передачі в якості неправомірної вигоди службовій особі, за нібито невчинення в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , як того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої йому влади та службового становища, створивши при цьому уяву стійкої впевненості в тому, що його питання буде вирішено шляхом нібито надання вказаної неправомірної вигоди ОСОБА_7 , тобто ввів потерпілого ОСОБА_5 в обман та діючи в якості підбурювача, умовлянням схилив його до вчинення злочину - надання неправомірної вигоди службовій особі - помічнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальнику групи правового забезпечення майору юстиції ОСОБА_7 .

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману та вважаючи, що останній дійсно має передати грошові кошти майору ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди, погодився з пропозицією обвинуваченого ОСОБА_3 та розуміючи протиправність дій останнього, 24 вересня 2019 року звернувся з відповідною заявою до уповноважених правоохоронних органів.

Зазначеними діями, обвинувачений ОСОБА_3 викликав у потерпілого ОСОБА_5 впевненість у необхідності передачі йому грошових коштів та підбурив його до замаху на вчинення злочину надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Так, 30 вересня 2019 року, приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи у кафе «Jerom», яке заходиться за адресою: вул. Незалежності, 22 у м. Білгород-Дністровський, Одеської області, діючи умисно, з корисливим мотивом, заволодів чужим майном шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 у сумі 2000 грн. які отримав нібито для передачі в якості неправомірної вигоди службовій особі помічнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з правової роботи начальнику групи правового забезпечення майору юстиції ОСОБА_7 за не вчинення службовою особою в інтересах ОСОБА_5 як того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме за неподання письмових заперечень на висновок службового розслідування в результаті написання яких прапорщика потерпілого ОСОБА_5 було б притягнуто то адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП та отримав можливість використати їх на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2000 грн.

30 вересня 2019 року о 13 год. 07 хв. обвинуваченого ОСОБА_3 затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, та його злочинну діяльність припинено.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України тобто підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища та ч.1 ст. 190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

08.11.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , у присутності захисника ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.; за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти затвердження угоди та підтвердив, що надавав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн., відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_6 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.; за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2019 року на наступне майно: 2000 (дві тисячі) гривень, упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет № 0035330; згорток зразок марлевого бинта відібраний в ході освідування особи ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 1, який підписано учасниками слідчої дії; згорток марлевого бинта, яким здійснено змиви з правої руки ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 2, який

підписано учасниками слідчої дії; згорток марлевого бинта, яким здійснено змиви з лівої руки ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 3, який підписано

учасниками слідчої дії; зразок серветки із нетканевого матеріалу просочена ізопропиловим

спиртом, яку упаковано в прозорий полімерний пакет, який в подальшому

поміщено в білий паперовий конверт із підписами учасників та опечатано

биркою «Для пакетів ТУ ДБР у місті Миколаєві» із записом конверт №4; серветка із нетканевого матеріалу просочена ізопропиловим спиртом, якою здійснено змиви з правої руки ОСОБА_3 , яку було поміщено до прозорого полімерного пакету та упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет № 0035328 із підписами учасників слідчої дії; Мобільний телефон Іphone 6s imei: НОМЕР_1 , який упаковано в прозорий полімерний пакет, який прошито білою ниткою та опечатано биркою ТУ ДБР у місті Миколаєві із підписами учасників слідчої дії; військові піксельні штани у правій кишені яких знаходились грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, які були вилучені в ході огляду місця

події, зазначені штани упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет № 0035327 із підписами учасників слідчої дії.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , у присутності захисника ОСОБА_6 від 08.11.2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

- за ч. ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 обрано у вигляді домашнього арешту строком до 30.11.2019 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2019 року на наступне майно: 2000 (дві тисячі) гривень, упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет № 0035330; згорток зразок марлевого бинта відібраний в ході освідування особи ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 1, який підписано учасниками слідчої дії; згорток марлевого бинта, яким здійснено змиви з правої руки ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 2, який

підписано учасниками слідчої дії; згорток марлевого бинта, яким здійснено змиви з лівої руки ОСОБА_3 , упаковано до білого паперового конверту № 3, який підписано

учасниками слідчої дії; зразок серветки із нетканевого матеріалу просочена ізопропиловим

спиртом, яку упаковано в прозорий полімерний пакет, який в подальшому

поміщено в білий паперовий конверт із підписами учасників та опечатано

биркою «Для пакетів ТУ ДБР у місті Миколаєві» із записом конверт №4; серветка із нетканевого матеріалу просочена ізопропиловим спиртом, якою здійснено змиви з правої руки ОСОБА_3 , яку було поміщено до прозорого полімерного пакету та упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет № 0035328 із підписами учасників слідчої дії; Мобільний телефон Іphone 6s imei: НОМЕР_1 , який упаковано в прозорий полімерний пакет, який прошито білою ниткою та опечатано биркою ТУ ДБР у місті Миколаєві із підписами учасників слідчої дії; військові піксельні штани у правій кишені яких знаходились грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, які були вилучені в ході огляду місця

події, зазначені штани упаковано в білий непрозорий полімерний сейф-пакет

№ 0035327 із підписами учасників слідчої дії.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1