Справа №766/8770/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області, за участю секретаря ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000224 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі майор поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки HUNDAI ACCENT, номер шасі, (кузова, рами) НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 , колір сірий, рік випуску 2008, що належать на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпорядження (пошкодження, знищення), користування та відчуження транспортним засобом.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що приблизно у 2015 році більш точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_4 діючи за попередньою змову з невстановленими особами, які перебувають на території Турецької Республіки, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами розробив злочинну схему щодо вербування осіб (моряків) на материковій частині України, які перебувають в уразливому стані (тобто внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, а також постійного джерела доходів) та перевезення їх через державний кордон до Турецької Республіки (в тому числі через тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), з метою їх експлуатації на морських суднах закордонного прямування та яхтах в якості членів екіпажу для втягнення зазначених осіб у злочинну діяльність яка полягає у перевезенні з території Туреччини морським шляхом на суднах закордонного прямування та яхтах нелегальних мігрантів до Республік Італія та Греція, що згідно діючого законодавства зазначених країн є незаконним та передбачає кримінальну відповідальність.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення та керуючись метою вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на порушення конституційних прав людини особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, які перебувають на території Турецької Республіки, а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, які перебувають на материковій частині України, на початку 2018 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, залучив до вищезазначеної незаконної діяльності ОСОБА_3 , який за вказівкою ОСОБА_4 також повинен був здійснювати на території Одеської області пошук осіб (моряків), які перебували в уразливому стані через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин, у зв`язку з чим погоджувались на роботу за кордоном та здійснювали їх вербування з метою їх експлуатації на морських суднах закордонного прямування та яхтах в якості членів екіпажу для втягнення зазначених осіб у злочинну діяльність яка полягає у перевезенні з території Туреччини морським шляхом на суднах закордонного прямування та яхтах нелегальних мігрантів до Республік Італія та Греція.

Підшукавши таких осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інші невстановлені особи призначали їм зустріч, під час якої довідавшись, що особа внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи та постійного джерела доходів перебуває в уразливому стані, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях здійснювали вербування, повідомляючи умови виїзду за кордон, пропонували високу заробітну плату, та у разі отримання згоди, разом з невстановленими особами організовували переміщення людини з України до Туреччини. З метою переміщення людини, ОСОБА_3 від ОСОБА_4 отримував грошові кошти та оплачував всі витрати на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а також придбання авіаквитків для виїзду за кордон. За вказану діяльність ОСОБА_3 від ОСОБА_4 за кожну завербовану та переміщену людину отримував грошову винагороду.

Так, 28.03.2019 приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу в м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна площа, 2, маючи умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого плану із ОСОБА_4 , попередньо домовившись зустрівся з ОСОБА_5 (який діяв на підставі постанови контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту № 04-39 т від 01.02.2019), від якого дізнався, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявності боргів він опинився в скрутних життєвих обставинах. Після чого, усвідомлюючи цю обставину, ОСОБА_3 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_5 роботу у Туреччині та Греції, пов`язану з морськими перевезеннями людей, а саме нелегальних мігрантів, розмову про яких ОСОБА_3 вів завуальовано, називаючи їх «тапочки». При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо, що фактично ОСОБА_5 повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність. Проте діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, добре розуміючи всі ризики та загрозу, довів до відому ОСОБА_5 , що робота нелегальна, та акцентував увагу про те, що після завантаження судна нелегальними мігрантами «тапочками» головною задачею є якнайшвидше відійти від берега у відкрите море, більш ніж на 30 морських миль, щоб його та інших членів екіпажу не затримала берегова охорона зазначених країн, повноваження якої діють тільки в межах тридцяти мильної берегової зони.

Сума заробітку ОСОБА_5 за виконану роботу одноразову буде складати 3000 доларів США, проте за кожну подальшу таку роботу сума заробітку буде зростати до 15000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_3 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 пообіцяв оплатити всі витрати, пов`язані з виїздом до Туреччини, в подальшому всі витрати також будуть оплачені невстановленими особами.

У подальшому, 09.04.2019 за попередньою телефонною домовленістю ОСОБА_3 , (використовував мобільний термінал зі знеособленою SIM-карткою за номером НОМЕР_4 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл») та ОСОБА_5 зустрілись біля торгівельного центру «Кадор» розташованого в місті Одеса по вул. Катериненська, 27/1, де знаходиться сервісний центр видачі біометричних паспортів. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, надав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1 250 грн. на оформлення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я, які ОСОБА_3 заздалегідь перевів ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 про необхідність зробити фотокартку в електронному вигляді в класичному костюмі з краваткою, яка потрібна для оформлення йому посвідчення на право керування морськими плавзасобами.

У подальшому, вказану фотокартку ОСОБА_5 скинув ОСОБА_3 на мобільний телефон за допомогою месенджеру «VIBER». Після чого, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 , що після того як йому на його мобільний термінал прийде СМС-повідомлення про готовність паспортного документу громадянина України для виїзду за кордон йому необхідно буде скинути ОСОБА_3 фото першої сторінки зазначеного паспорту для придбання йому квитка на літак, вказаний квиток ОСОБА_3 придбає за кошти, які отримує від ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_3 неодноразово телефонував ОСОБА_5 та цікавився чи надходило на його мобільний термінал СМС-повідомлення про готовність паспортного документу.

Так, 06.05.2019 ОСОБА_5 рухаючись забрати попередньо замовлений паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон біля торгівельного центру «Кадор» розташованого в місті Одеса по вул. Катериненська, 27/1, де знаходиться сервісний центр видачі біометричних паспортів, приблизно о 10 годині 00 хвилин, зустрівся з ОСОБА_3 , який після отримання ОСОБА_5 зазначеного закордонного паспорту сфотографував на свій мобільний телефон вказаний паспортний документ виданий на ім`я ОСОБА_5 , з метою придбання йому квитка на літак.

Після чого, ОСОБА_3 скинув на мобільний телефон зі знеособленою SIM-карткою за номером НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_4 , за допомогою месенджеру «WhatsApp» фото паспорту громадянина України для виїзду за кордон виданий на ім`я ОСОБА_5 , у той же день, тобто 06.05.2019 приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він забронював на його ім`я квитки на літак, що попередньо виліт його за кордон планується на четвер, тобто 09.05.2019 у нічний час.

У подальшому, 08.05.2019 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 зі свого мобільного терміналу на мобільний термінал ОСОБА_3 відправив СМС-повідомлення, з текстом: «Скажи ему что вылет в 13:50 ч.). Після чого, приблизно о 13 годині 30 хвилин цього ж дня, ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю та заздалегідь розробленим планом з ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що його люди придбали квиток на 09.05.2019 на літак напрямком Одеса - Стамбул, який здійснює виліт о 13 годині 50 хвилин, а також ОСОБА_3 під час телефонної розмови повідомив, що він разом з невстановленою особою чекатиме його 09.05.2019 близько 12:00 годині неподалік міжнародного аеропорту м. Одеса, де віддасть йому всі необхідні для вильоту документи, а також посвідчення на право керування морськими плавзасобами.

Так, 09.05.2019 приблизно о 12:00 годині ОСОБА_5 діючи за вказівкою ОСОБА_3 прибув до міжнародного аеропорту м. Одеса, де зустрівся з ОСОБА_3 , який під час спілкування, в черговий раз провів інструктування, щодо перевезення нелегальних мігрантів морським шляхом та його роль у якості члена екіпажу судна, а також повідомив, що електронний квіток на його ім`я він отримує в зоні реєстрації у приміщенні міжнародного аеропорту м. Одеса, після чого ОСОБА_5 направився до зони реєстрації для отримання квітка та проходження подальшого паспортного контролю. Після чого ОСОБА_3 був затриманий співробітниками правоохоронних органів на території міжнародного аеропорту в м. Одеса.

За вказаним фактом на підставі отриманих у ході досудового розслідування доказів 09.05.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України.

Санкцією статті 149 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_3 у власному користуванні має транспортний засіб марки HUNDAI ACCENT номер шасі, (кузова, рами) НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 , колір сірий, рік випуску 2008, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 16.05.2017.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, оскільки санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, без накладення арешту на майно підозрюваного забезпечити виконання вироку суду в цій частині неможливо, відповідно з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна підозрюваного клопотання підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя вважає за необхідне заборонити користуватися та розпоряджатися зазначеним майном, оскільки існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі вищезазначеного майна.
В свою чергу клопотання слідчого в частині заборони відчуження майна задоволенню не підлягає, оскільки можливість такої заборони не передбачена нормами КПК України, при цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що саме накладення арешту на майно позбавляє можливості здійснювати його відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі майора поліції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки HUNDAI ACCENT, номер шасі, (кузова, рами) НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 , колір сірий, рік випуску 2008, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_6