Дата документу 18.07.2019
Справа № 334/3007/19
Провадження № 1-кс/334/1364/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи, що подала скаргу ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілої ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000524,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000524.

Скарга обґрунтована тим, що 11 лютого 2019 року водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Газ 33021» держномер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в м. Запоріжжя по вул. Фабричній в районі будинку №79 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_5 . Від отриманих внаслідок ДТП пошкоджень ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

29 березня 2019 року слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 ухвалено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Вказану постанову потерпіла отримала 19 квітня 2019 року в прокуратурі.

Скаржник вважає постанову про закриття кримінального провадження прийнятою з порушенням процесуальних норм права.

Під час до судового розслідування було вчинення ряд процесуальних дій, направлених на отримання вихідних даних, потрібних для проведення судової інженерно-транспортної експертизи №9-164 від 28 березня 2019 року. Такими вирішальними вихідними даними в провадженні, є: - момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_7 , встановлений часом в 1,25 секунди до моменту наїзду, що дорівнює відстані 17,4 метри з урахуванням швидкості руху 50 км/год; - ситуаційний час реакції водія ОСОБА_7 , на небезпеку для його руху, встановлений експертом у 1,4 секунди; - застосування водієм гальмування.

Порівнюючи, час існування небезпеки для руху встановлену слідчим і рівну 1,25 секунди з величиною часу реакції ОСОБА_7 на виявлений об`єкт на смузі руху, який становить 1,4 секунди, експерт прийшов до висновку, що діями водія ОСОБА_7 , не порушено п.12.3 ПДР України, відсутній причинний зв`язок та технічна можливість уникнення наїзду на ОСОБА_8 .

Протоколом огляду місця ДТП від 11 лютого 2019 року встановлено, що на місці ДТП: відсутні сліди гальмування «ГАЗ 33021» під реєстраційним номером АР41717АК; видимість перешкоди з ближнім світлом фар складає більше 50 метрів; сліди волочіння тіла складають 23,5 метра. Доказів наявності в даному авто гальмівної системи «АВS», яка дозволяє гальмувати не блокуючи колеса, провадженням не встановлено. На схемі місця ДТП та фото таблиці до неї, під №4 позначено розташування шарфу з загиблого. Постановою про визнання речовими доказами від 12.02.2019 року, зазначено, що вилучений шарф білого кольору. 14 березня 2019 року потерпілою під час допиту було повідомлено про наявність у загиблого батька такої речі одягу, як білий шарф. Опитані ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 повідомили, що загиблий лежала обличчям догори на смузі руху авто. При проведенні додаткового огляду та слідчого експерименту, статист був одягнений тільки в темний одяг без наявності білих речей. За наслідками даних процесуальних дій, слідчим встановлено можливість бачити водієм перешкоду в позиції 1,5 секунди (21 метр), а з позиції 1,25 секунди (17,4 мета) можливість бачити контури людини.

Щодо проведення даних процесуальних дій потерпілу слідчим поінформовано не було, отже була позбавлена можливості подавати свої зауваження і заперечення. Поняті допитані не були в якості свідків. Використаний статист був одягнений тільки в темний одяг. Оскільки небезпека руху виникає в момент, коли для водія настає об`єктивна можливість виявити перешкоду, встановлена в протоколі огляду місця ДТП видимість перешкоди з ближнім світлом фар більше 50 метрів, суперечить виявленню водієм перешкоди за 17.4 метри до місця наїзду. Дані отримані під час додаткового огляду і слідчого експерименту є сумнівними і суперечать обставинам встановленим раніше.

Висновок експерта №9-164 від 28.03.2019 року з судової інженерно-транспортної експертизи, також не є доказом отриманим в передбаченому ч.1 ст. 84 КПК України порядку.

Крім суперечливих даних щодо моменту виникнення небезпеки, експерт при проведенні експертизи виходив із даних застосування водієм гальмування. Дані щодо гальмування були надані слідчим за відсутності доказів такого, та всупереч протоколу огляду місця ДТП від 11.02.2019 року.

Також експертом самостійно встановлений ситуаційний час реакції водія ОСОБА_7 на небезпеку для його руху в 1,4 секунди, що є середньої величиною математично не обґрунтованою для виниклої ситуації ДТП.

Також не забезпечене право потерпілої на відвід експертів.

Окрім того у підсумках висновку експерта з судово-медичної експертизи №685 від 18 лютого 2019 року встановлено, що для визначення більш детальнішого механізму травми потрібно надання матеріалів справи. Опитаний водій ОСОБА_7 пояснив, що після наїзду на лежачу людину і повної зупинки свого авто, він здійснив рух назад, щоб звільнити пішохода з-під авто, оскільки той перебував в районі передньої балки. Відстань руху є досить значною. Отже характер тілесних пошкоджень, завданих рухом авто назад є невизначеним та слідчим не кваліфіковані.

Скаржник просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник та представник особи, що подала скаргу, підтримали вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Прокурор заперечив щодо можливості задоволення скарги. Постанова винесена законно та обґрунтовано. Підстав для задоволення скарги немає.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому слідстві потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зазначена скарга подана належною особою із дотриманням строків.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постановою слідчого від 29 березня 2019 року закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000524 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що слідчим вимоги КПК України не дотримані, досудове слідство в кримінальному провадженні проведене неповно, а рішення про закриття кримінального провадження ухвалено передчасно без з`ясування ряду обставин, які мають значення для прийняття правильного вирішення.

Так поза увагою слідчого залишилися пояснення водія ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 про те, що після здійснення наїзду на лежачого ОСОБА_8 та здійснення волочіння тіла останнього, водієм було здійснено зупинку транспортного засобу, а після того рух назад.

При призначенні судово-медичної експертизи перед експертом не ставилося питання щодо можливого отримання травм загиблим ОСОБА_8 як внаслідок здійснення наїзду на останнього транспортним засобом так і, окремо, після наїзду та повної зупинки внаслідок руху назад транспортного засобу.

Обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Європейської конвенції з прав людини разом із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції "гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції" також опосередковано вимагає наявності певної форми ефективного офіційного розслідування.

Головною метою цього розслідування є забезпечення ефективного виконання національного законодавства, яке захищає право на життя. Задля досягнення такої мети форми розслідування можуть бути різними в залежності від обставин. Однак, яка б з них не була застосована, органи влади мають діяти з власної ініціативи з того моменту, як певне питання привернуло їх увагу. Вони не можуть чекати на те, щоб родичі, або сама особа подала належну скаргу або взяли на себе відповідальність за проведення будь-якої процедури розслідування (рішення у справі "Ільхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey). Це не є обов`язком досягти результату, це обов`язок вжити заходів. Органи державної влади повинні були вжити всіх заходів для отримання доказів, які стосуються справи. Недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті, тілесних пошкоджень або винних осіб, можуть суперечити такому стандарту (див. рішення у справі "Гонгадзе проти України" (Gongadze v. Ukraine).

За таких обставин скарга в частині скасування постанови про закриття провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу потерпілої ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000524.

Скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 29 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000524.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя ОСОБА_1