Справа № 727/6036/19
Провадження № 1-кп/727/286/19
У Х В А Л А
ІМЕНМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого, судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового розгляду:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

- обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді засідань 2 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці клопотання про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України в кримінальному провадженні № №0000253 від 23.05.2019 року

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000253 від 23.05.2019 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання (письмово) про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на ризики, передбачені ст. 177 КПК України та ті, що визначені судом при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, та з метою запобігання ризиків - впливу ОСОБА_6 на свідків будучи на волі; його переховування від суду та вчиненню іншого злочину, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, а тому, з урахуванням і тяжкості покарання, особи обвинуваченого, а саме відсутності в ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, просить продовжити в установленому законом продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_6 в його інтересах захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 відповідно заперечили проти задоволення клопотання та просили змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, з тієї позиції, що прокурором не були доведені з посиланням на докази озвучені ризики.

Вислухавши доводи учасників судового процесу в рамках заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд вважає на наступне.

В силу ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є, з-поміж іншого, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Статтею 331 КПК України регламентовано, що під час судового розгляду, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, яка визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 було вручено о 09.20 годи 26.09. 2019 року., про що обвинувачений і не заперечував в засіданні.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд на підставі ухвали скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду. Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права..

В засіданні установлено, що термін дії запобіжного заходу застосованого судом відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 30.09. 2019р.; судовий розгляд не завершено, не допитані свідки обвинувачення, не досліджені докази сторони обвинувачення, сторони захисту, не допитаний обвинувачений.

Крім цього, встановлено матеріалами справи, що ОСОБА_6 був затриманий 13.12. 2018 року. Ухвалою слідчого судді від 15.12. 2018 року до ОСОБА_6 було застосовано під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка набрала чинності 22.12. 2018 року після розгляду в апеляційній інстанції. Відповідно на підставі ухвал слідчого судді від 05.02. 2019 року, 04.04. 2019 року та від 16.05. 2019 року вказаний запобіжний захід в установленому законом порядку було продовжено.

Ухвалою суду від 10.06. 2019 року в стадії судового розгляду (в підготовчому засіданні) справи до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням йому альтернативного заходу у вигляді застави у розмірі 80000 грн., який ухвалою суду від 31.07. 20198 року було продовжено.

Обставини на які посилається обвинувачений та його захисник в обгрунтування підстав зміни запобіжного заходу, на думку суду, не спростовують наявність ризиків передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України та ризикам, наведеним в клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: ризики: - переховування від суду; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, враховується, ризик впливу обвинуваченого на свідків, які в судовому засіданні не допитані та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_6 до 60 діб., який не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Поряд з наведеним, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд, серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати з врахуванням обставин справи.

Враховуючи наявність вище перелічених ризиків, суд, не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт і вважає, за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. При цьому, звертає увагу, що стороною захисту, не надано суду жодного посилання на доказ щодо наявності постійного місця проживання в їх підзахисного, його характеристики, наявності сім`ї, тобто міцних соціальних зв`язків, стану його здоров`я, що фактично в засіданні було підтверджено захисником ОСОБА_7 і самим обвинуваченим ОСОБА_8 .

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що наведені вище заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

При вирішення питань викладених в клопотанні прокурора, суд враховує вимоги п.п. 3 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. В рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. п. 79….зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…

Отже, обставини по справі з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися.

Відповідно до п.3 ст. 183 КПК України, суд з врахуванням обставин пред`явленого обвинувачення, вважає, що для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 80.000 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 25 листопада 2019 року.

Для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80.000 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області, рахунок 8745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися з свідками. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25.11. 2019 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» та після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово суд і прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення, ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору для відома та направити до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор № 33 для виконання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку визначеному законом.

Суддя ОСОБА_1