ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1594/19 Справа № 203/1827/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000909 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Улан-Уде Російської Федерації, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди - 857,05 грн., на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката - 10 000 грн., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн, на відшкодування сплаченого судового збору 704 грн. 80 коп.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
11.04.2018 року приблизно о 18-15 год. у дворі будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 в ході якого у ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, реалізовуючи який, штовхнула її обома руками у спину, потім нанесла їй один удар правою рукою потилиці. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, в той час коли ОСОБА_9 знаходилась спиною до ОСОБА_7 , остання нанесла їй три удари рукою по спині та один удар рукою по потилиці. Потім ОСОБА_7 схопила ОСОБА_9 руками за волосся та почала тягнути її у бік виходу з вказаного двора, штовхнувши її обома руками в грудь, від чого ОСОБА_9 впала на землю. Далі, піднявшись з землі ОСОБА_9 присіла на лавочку, а ОСОБА_7 в цей час, близько 18-17 год. підняла з землі скляну пляшку та нанесла нею ОСОБА_9 один удар зверху в область задньої частини голови, чим заподіяла ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яній області ліворуч, що спричинило від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що згідно висновку експерта №1387е від 16.05.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, виключивши з резолютивної частини вироку рішення про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та повернути сплачений судовий збір потерпілій ОСОБА_9 .
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_10 , а також захисник ОСОБА_11 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та кваліфікація її дій прокурором в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Доводи прокурора щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про стягнення судового збору колегія суддів вважає слушними.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно із положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Такий цивільний позов розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину по даному кримінальному провадженню (т. 2, а.к.п. 50-54).
Пунктом 6 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судові витрати - передбачені законом витрати сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе з вирішенням конкретної справи.
Потерпіла ОСОБА_9 сплатила витрати, пов`язані із пред`явленням цивільного позову, але остання звільнена від сплати судового збору.
Крім того, ст. 118 КПК України не передбачає стягнення процесуальних витрат у виді судового збору, тому, на думку колегії суддів, у цьому разі відсутні підстави для стягнення судових витрат з обвинуваченої у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;
Виходячи з викладеного, доводи прокурора в частині виключення з вироку суду першої інстанції рішення про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. заслуговують на увагу та вирок щодо ОСОБА_7 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, підлягає зміні шляхом виключення з вироку суду посилання на стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 судового збору на користь потерпілої ОСОБА_9 , у зв`язку із зменшенням сум, які підлягають стягненню.
Щодо повернення судового збору потерпілій, колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги не обґрунтованими у зв`язку із спеціальним порядком повернення судового збору та відсутністю клопотань учасників судового провадження щодо дослідження доказів в цій частині.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 і часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в частині стягнення судового збору з обвинуваченої ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року посилання суду на стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: