Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Справа № 608/2213/18
Номер провадження1-кс/608/969/2019

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,--

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000500 від 13 листопада 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В клопотанні він вказав, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 14 листопада 2018 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору. 13 листопада 2018 року він приїхав вказаним автомобілем у сервісний центр м. Чорткова для того, щоб поставити її на облік. Коли експерт оглядав транспортний засіб, то виявив підозру про переварку номерного майданчика (сліди проведення зварювальних робіт) на номерній деталі кузова транспортного засобу. В подальшому працівниками Чортківського відділу поліції був вилучений у нього вказаний автомобіль. Заявнику відомо, що за рік часу проведеного досудового розслідування, орган досудового слідства так і не зміг встановити особу, яка переварила номерний майданчик кузова автомобіля. До цих пір у кримінальному провадженні № 0000500 про підозру нікому не повідомлено.

ОСОБА_3 являється законним володільцем автомобіля марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується довіреністю приватного нотаріуса ОСОБА_5 , вважає, що на даний час відпала необхідність у застосуванні арешту майна, так як ніякого судового розгляду у згаданій справі не буде, судом не буде досліджуватися вилучена у нього машина в якості речового доказу, по ній більше не будуть проводитися ніякі експертизи. Ось чому, на його думку, у органу досудового розслідування немає ніяких підстав для того, щоб і надалі не повертати йому транспортний засіб і, тим самим, обмежувати його право власності на нього.

Заявник ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 .

Старший слідчий СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 при вирішення клопотання покладається на думку суду, воднос і не заперечує щодо задоволення клопотання, так як кримінальне провадження буде закриватися в зв`язку з тим, що не встановлені особи, які вчинилим даний злочин.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом встановлено, що 14 листопада 2018 року слідчим суддею Чортківського районного суду Тернопільської області постановлено ухвалу, якою накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль «ВАЗ-21063», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Доказу завершення провадження, його закриття або передання обвинувального акту для його розгляду слідчому судді не надано.
Згідно зі статтею 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Однак, слідчим та стороною захисту не надано суду доказу згоди прокурора на повернення речового доказу, використання якого в якості речового доказу в процесуальній діяльності вирішується саме ним.
Отже, слідчий не уповноважений кримінальним процесуальним законом на розпорядження правами, що належать прокурору.
За правилами статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В ухвалі від 14 листопада 2018 року вказано, що арешт на автомобіль накладається з метою збереження речового доказу. Збереження речових доказів здійснюється до ухвалення остаточного процесуального рішення у відповідному кримінальному провадженні або до часу відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Безпосереднє дослідження доказів та надання їм правової оцінки на стадії судового розгляду здійснюється судом, який розглядає кримінальне провадження по його суті.
В статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтованість арешту сторони не оспорювали, потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала, оскільки прокурором не надано згоду слідчому на відмову від його права на складання обвинувального акту.
Посилання заявника, як на підставу скасування арешту транспортного засобу, на те, що 13 листопада 2019 року кримінальне провадження № 0000500, скоріш за все, буде закрите на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ніяких підстав для того, щоб скасувати постанову про закриття вказаного кримінального провадження не буде, оскільки закінчення строків досудового розслідування він вважаю неоспорюваним фактом, який не можливо спростувати. Відповідно, ніякого судового розгляду у згаданій справі не буде, судом не буде досліджуватися вилучена в нього машина в якості речового доказу, по ній більше не будуть проводитися ніякі експертизи. Тому на його думку в органу досудового розслідування немає ніяких підстав для того, щоб і надалі не повертати йому транспортний засіб і, тим самим, обмежувати його право власності на нього.
Проте така підстава для скасування арешту майна не грунтуються на вимогах ст. 174 КПК України, оскільки за змістом частини третьої вказаної статті в разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Таким чином, арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Якщо кримінальне провадження закінчується шляхом винесення постанови про його закриття, то в такому випадку на прокурора покладено обов`язок скасувати арешт майна в цьому кримінальному провадженні.

Судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.
Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав. При цьому арешт речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.
Тому, будь-якого неправомірного втручання у права, передбачені в статті 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не здійснюється, оскільки було здійснено арешт речового доказу, що є безпосереднім засобом вчинення кримінального правопорушення, відповідні дії здійснено на основі положення кримінального процесуального закону, такі дії мають легітимну мету, що виправдана інтересами досудового слідства, а тому здійснюються в інтересах суспільства.
Європейський суд з прав людини вказав, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).
В пункті 3 статті 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, перед судом не доведено, що потреба у вказаному речовому доказі остаточно відпала.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відхилити за безпідставністю клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 16-й годині 45 хвилин 15 листопада 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1