Справа № 461/3896/19
Провадження № 1-кс/461/7892/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
Слідче управління Головного управління Національної поліції у Львівській області у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 13.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, про те, що ОСОБА_5 , будучи із 25.06.2016 керівником Громадської організації «Час Змін Реабілітаційні Центри», (ГО «Час Змін - РЦ»), юридична адреса якої: місто Львів-Винники вулиця Винна Гора, 8/38, основним видом діяльності якої, згідно класифікації видів економічної діяльності є діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у. (КВЕД 94.99), маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, організував діяльність декількох закладів закритого типу, що розташовані за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.Враховуючи складність одноособового утримання великої кількості наркозалежних та алкоголіків, ОСОБА_5 послідовно, у різний період часу, перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням місцях, з метою реалізації свого злочинного плану, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановлених досудовим розслідуванням особами, між якими були розподілені ролі, зокрема у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , як керівником ГО «Час Змін - РЦ», доручено: ОСОБА_6 , керування та відповідальність за відділення так званого реабілітаційного центру, яке діяло за адресою: Львівська область Пустомитівський район село Липники вулиця Угрина, 6; ОСОБА_8 , керування та відповідальність за відділення так званого реабілітаційного центру, яке діяло за адресою: Львівська область Пустомитівський район село Підгірне вулиця Козацька, 60; ОСОБА_7 , керування та відповідальність за відділення так званого реабілітаційного центру, яке діяло за адресою: Львівська область Пустомитівський район село Чижиків вулиця Острівська, 15.

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на: 1/6 та 1/3 частки приватної спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому, просив задоволити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що: арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України передбачено, що: у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України..

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №179891389, встановлено, що у ОСОБА_6 у приватній спільній частковій власності перебуває 1/6 та 1/3 частки власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ..

Згідно санкції ч.2 ст.149 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 - задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на: 1/6 та 1/3 частки приватної спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ., що перебуває у приватній спільній частковій власності.

Ухвала про накладення арешту на майно виконується негайно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду, в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1