УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву (скаргу) ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява (скарга) засудженого ОСОБА_2 , в якій останній зазначає, що він незаконно утримується під вартою, у зв`язку з чим просить негайно звільнити останнього з-під варти.

Вивчивши вказану скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

За ч. 6 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

В той же час, згідно листа першого заступника начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_2 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор»14 червня 2019 року на підставі ухвали Касаційного кримінального суду Верховного суду, а 23 липня 2019 року був направлений до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», тобто ОСОБА_2 не утримується під вартою в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а відтак заява (скарга) ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви (скарги) засудженого ОСОБА_2 , в якій останній зазначає, що він незаконно утримується під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1