УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 р. Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого помічником Начальника ГУ НП Одеської області, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2013, 2017 років народження, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000785 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю альтернативного внесення застави в розмірі 10412 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (20001452 грн), з одночасним покладенням в разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою,

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду,

3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також від спілкування із працівниками ГУНП в Одеській області, працівниками інших правоохоронних органів, якщо таке спілкування не пов`язане із виконанням процесуальних та слідчих дій у кримінальних провадженнях, а також процесуальних дій в адміністративних провадженнях,

5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

6) носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення з урахуванням пояснень прокурорів в судовому засіданні посилалась на наступне.

Так, детективами Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України (далі САП) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № №0000785 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.209 КК України.

Прокурори переконували слідчого суддю, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 11.11.2017 року невстановлена група осіб, якою контролюється певна британська компанія, за попередньою змовою із службовими особами Одеської митниці ДФС та працівниками правоохоронних органів ввезли на територію України, а саме в зону діяльності митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС сім контейнерів, які прибули в Одеський порт в адресу отримувача «JSC Odessa-Ukraine» та один контейнер, який прибув в порт 20.11.2017 на пред`явника з тютюновими виробами.

Прокурори продовжили, що згідно із умовами контрактів, вартість товару становила 587365 доларів США.

17.11.2017 року управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки ГПУ розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004293 за фактом зловживання владою службовими особами Одеської митниці ДФС, що спричинило тяжкі наслідки за ч.2 ст.364 КК України.

В рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2017 слідчою групою проведено обшук у період з 20.12.2017 по 21.12.2017 на території земельних ділянок митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС України, в ході якого і виявлено та вилучено вищенаведені контейнери з тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Після виявлення та вилучення зазначені тютюнові вироби направлені на зберігання до складських приміщень ТОВ «Скай Лайн» за адресою м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 3/5.

28.12.2017 року постановою слідчого вони визнані речовими доказами.

Далі прокурори зазначили, що постановою прокурора відділу ГПУ ОСОБА_10 від 30.07.2018 в кримінальному провадженні №0004293 визначено підслідність за слідчими СУ ГУ НП в Одеській області та матеріали кримінального провадження скеровано безпосередньо до ГУ НП в Одеській області, які фактично надійшли 08.08.2018.

Далі прокурори стверджували, що відбувалися наступні події. Так, орієнтовно з 08.08.2018 по 14.08.2018 при невстановлених наразі органом досудового розслідування обставинах заступнику начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 стало відомо про надходження до ГУ НП в Одеській області матеріалів кримінального провадження №0004293, а також про те, що в ході досудового розслідування вилучено значний обсяг тютюнових виробів, які знаходяться на зберіганні в ТОВ «Скай Лайн».

Прокурори переконані, що у ОСОБА_8 відразу виник корисливий злочинний умисел на заволодіння даними тютюновими виробами шляхом незаконного їх обернення на користь інших осіб.

До своїх таких дій по заволодінню даним майном він вирішив залучити ОСОБА_11 , який є засновником та фактичним керівником ряду суб`єктів господарської діяльності, в тому числі ТОВ «Експоюг», ТОВ «Агат 2016»та ПП «Імпо-Укр-Груп», які на постійній основі надають послуги зі зберігання речових доказів та іншого майна, вилученого під час здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень правоохоронними органами.

Також прокурори зазначали, що органом досудового розслідування встановлено, що ролі між даними двома особами були розподілені таким чином, а саме, ОСОБА_8 повинен був забезпечити виникнення підстав та необхідних умов для переміщення тютюнових виробів, які є речовими доказами в кримінальному провадженні №0004293 зі складу ТОВ «Скай-Лайн» на склад, який фактично належить ОСОБА_11 . Останній, в свою чергу, повинен був підшукати перевізника та вантажників, оплатити їх послуги, забезпечити тимчасове розміщення тютюнових виробів під виглядом їх зберігання на вказаних складських приміщеннях, а також протиправно реалізувати дані тютюнові вироби іншим особам, розподіливши незаконно отриманий прибуток між співучасниками.

З метою створення видимості законності підстав переміщення тютюнових виробів ОСОБА_8 від імені ГУ НП в Одеській області із ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» були укладені аналогічні по своєму змісту договори №308 та №307 про зберігання тимчасово вилученого майна та речових доказів.

В подальшому ОСОБА_8 вирішив залучити до свого плану і начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_12 . Для того, зауважили прокурори, щоб за допомогою останнього можна було впливати на підлеглих при зміні мсцязнаходження вищезазначених речових доказів.

Прокурори стверджують, що ОСОБА_8 відвів ОСОБА_12 роль по контролю за перебігом досудового розслідування кримінального провадження №0004293.

Так, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_12 надав начальнику СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_13 усну вказівку змінити існуюче місце зберігання речових доказів тютюнових виробів в кримінальному провадженні №0004293 на інше місце. При цьому, нібито ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 , що супроводження буде здійснювати працівник СБУ на ім`я ОСОБА_14 , надавши на аркуші паперу його номер телефону. Прокурори закцентували на тому, що насправді таким «працівником СБУ» виявився ОСОБА_11 .

Далі, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_11 прибув до слідчого, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0004293 слідчого ОСОБА_15 , повідомив останню, що директори ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» відповідно ОСОБА_16 та ОСОБА_17 готові «прийняти» тютюнові вироби.

Далі інший слідчий в кримінальному провадженні №0004293 ОСОБА_18 направив запити до вищезазначених товариств щодо можливості переміщення речових доказів та отримання їх на зберігання. Прокурори стверджують, що дані запити слідчий ОСОБА_18 передав слідчий ОСОБА_15 , та передала ОСОБА_13 , а останній ОСОБА_12

Прокурори зазначають, що в той же день до СУ ГУ НП в Одеській області прибули директори ТОВ «Агат-2016» та ПП «Імпо-Укр-Груп» відповідно ОСОБА_16 та ОСОБА_17 із готовими відповідями на запити. Згідно відповіді ТОВ «Агат-2016» товариство висловило про готовність прийняти на зберігання речові докази.

Підсумовуючи викладене прокурори заявили, що таким чином насправді ОСОБА_11 визначив, що обумовлені злочинній схемі буде використане ТОВ «Агат-2016» і залучений ОСОБА_16 .

22.08.2018 слідчий ОСОБА_18 прибув до складських приміщень ТОВ «Скай Лайн», де був присутнім директор товариства ОСОБА_19 , куди також прибув директор ТОВ «Агат-2016» ОСОБА_16 . Після чого був «запущений» механізм передачі даних речових доказів вантажними автомобілями, які підшукав і оплатив ОСОБА_16 . Оформлена передача була актами приймання-передачі речових доказів від 22.08.2018, 23.08.2018 та від 24.08.2018.

Прокурори стверджують, що згідно із розробленим учасниками планом, саме ОСОБА_16 мав обов`язок зберігати речові докази. Між тим, таке зберігання здійснювалося у складських приміщеннях, які ТОВ «Агат-2016» орендувало у ТОВ «Експоюг».

10.09.2018 директори ТОВ «Агат-2016» та ТОВ «Експоюг» відповідно ОСОБА_16 та ОСОБА_11 договір оренди складських приміщень розірвали, що, продовжили прокурори, за переконанням співучасників, мало б стати підставою для переміщення тютюнових виробів за межі складу зберігання

Далі, прокурори стверджують, що з початку вересня 2018 року по 13 вересня 2018 року, точну дату органом досудового розслідування наразі не встановлено, ОСОБА_16 , перебуваючи на території Одеської області, більш точне місце не встановлено, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , вчинили заволодіння чужим майном тютюновими виробами на користь невстановлених на даний час органом досудового розслідування інших осіб, а саме тютюновими виробами, шляхом незаконного їх переміщення без дозволу та відома уповноважених посадових осіб ГУ НП в Одеській області у невстановлене наразі органом досудового розслідування місце за межі складських приміщень ТОВ «Агат-2016».

Прокурори наполягають, що загальна вартість тютюнових виробів, що були вилучені в кримінальному провадженні №0004293 та передані ТОВ «Агат-2016» на зберігання 13464280,65 грн.

Прокурори зазначають, що в подальшому невстановленими наразі органом досудового розслідування особами, в інтересах яких ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 вчинено заволодіння чужим майном цигарками, які є речовими доказами в кримінальному провадженні, дані тютюнові вироби реалізовані на внутрішньому ринку України за допомогою мережі Інтернет.

Далі, продовжили прокурори, ОСОБА_16 на виконання вказівки ОСОБА_11 , з метою, стверджували прокурори, приховування вчиненого злочину, вийшов зі складу засновників ТОВ «Агат-2016», та за матеріальну винагороду продав корпоративні права іншій особі ОСОБА_21 , який і підписав акти приймання-передачі в тому числі матеріальних цінностей вищезазначених речових доказів.

Залучення ОСОБА_21 відбувалося через знайомого ОСОБА_17 ОСОБА_22 . Саме таким чином, переконували прокурори, ОСОБА_16 забезпечив приховування вчиненого ним із співучасниками злочину.

17.09.2018 постановою заступника Генерального прокурора керівника САП ОСОБА_23 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004293 доручено детективам НАБУ.

06.11.2018 детективами НАБУ спільно із представниками Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів встановлено відсутність тютюнових виробів за місцем їх зберігання. Згідно із висновком експертів комісійної економічної експертизи №18898/18899/19-72 від 16.07.2019, прокурори зазначають, що документально підтверджені збитки у зв`язку із зникненням речових доказів на суму 13464280,65 грн.

Підсумовуючи викладене, сторона обвинувачення переконана, що ОСОБА_8 обгрнутовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осбі в особливо великих розмірах.

Прокурори вважали, що підозра є обґрунтованою, на підтвердження чого послалися на ті докази, які зазначені як в тексті самого клопотання, так і долучені до нього, зокрема, протоколи допитів свідків, пред`явлення для впізнання, висновок експертів, письмові докази тощо.

Крім того, 30.07.2019 року ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 ,який 29.07.2019 року був оголошений у розшук так як не з`явився за телефонним викликом детектива та невыдомо де перебував з 25.07.2019 року.

Зазначене дає, за переконанням прокурорів, право стороні обвинувачення звертатися до слідчого судді із клопотанням про застосування одного із запобіжних заходів.

Наявність же вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на думку прокурорів, виключає застосування менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Жоден інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним його процесуальних обов`язків.

Так, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування, суду, оскільки 25.07.2019 року за телефонним викликом детективів НАБУ не з`явився на обшук в квартирі за місцем його проживання та повідомив, що він не є власником квартири, і знаходиться за адресою смт Затока, Білгород-Дністровського району, за зазначеною адресою прибули детективи, а телефон підозрюваного був вимкнений, підозрюється у вчинення особливо тяжкого корупційного злочину, за яке передбачено покарання виключно позбавлення волі на тривалий строк.

Наступними ризиками прокурори окреслили можливість знищення підозрюваним або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідкак, експертів чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо альтернативного визначення застави саме в такому розмірі. Прокурори просили врахувати наявність у колишньої дружини та матері обвинуваченого достатньо великого обсягу нерухомого та рухомого майна.

Прокурори просили задовольнити клопотання в повному обсязі.

Захисники кожний окремо категорично заперечували проти задоволення клопотання. Акцентували увагу слідчого судді на тому, що підозра необґрунтована, а ризики взагалі відсутні. Крім того, зазначили що ОСОБА_8 добровільно 30.07.2019 року о 10 годині ранку з`явився в САП та просив доставити його до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Просили відмовити стороні обвинувачення в повному обсязі.

Крім того, доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування, суду вважав захисник неспроможними. ОСОБА_8 офіційно не викликався в НАБУ та САП, з`явися коли самостійно дізнався що його оголосили в розшук, отримав підозру та надав всі необхідні показання.

Також захисники просили врахувати, чому шкода, на думку сторони обвинувачення, завдана і кому, оцінюється в такому розмірі.

Щодо ризиків. Захисники хоча і категорично заперечували, що підозра є обґрунтованою, просили все ж таки звернути увагу і на те, що взагалі відсутні ризики. Щодо можливості переховування повторили, що ОСОБА_8 як особа, має міцні соціальні зв`язки, а саме: працює, має трьох малолітніх дітей, не мав та має намерів ховатися, а навпаки, буде доводити свою невинуватість в інкримінованому злочині.

Крім того, просили слідчого суддю не враховувати, що колишня дружина та матір ОСОБА_8 має значну нерухомість так як відповідно до вимог КПК повинен бути врахований лише матеріальний стан підозрюваного .

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування, а САП процесуальне керівництво кримінального провадження №0000785 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.209 КК України.

30.07.2019 о 14.00 годині ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2019 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді триманння під вартою за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому ч.5 ст.191 КК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Прокурори в судовому засіданні не спростували доводи захисту про те, що в 10 ранку 30.07.2019 року ОСОБА_8 самостійно з`явився в САП і йому не була пред`явлена ухвала суду про надання дозволу на затримання, так як дійсно в 10 годині ще не було розпочато судове засіданні по розгляду клопотання про надання дозволу на затримання . В той же день в 14 годині детективи і здійснили його затримання якому передували різні події.

Які наразі у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 втече з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчому судді не повідомили в судовому засіданні.

В матеріалах долучених до клопотання відсутні будь-які повідомлення (повістки,телефонограмми) про необхідність з`явитись в НАБУ. Крім того,підозрюваний ОСОБА_8 повідомив,що напередодні дізнався про розшук, а 30.07.2019 року добровільно з`явився в САП.

30.07.2019 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у висновку судово- економічної експертизи №18898/18899-/19-72 від 16.07.2019, звіті (висновку) незалежного аудитора, протоколу допиту ОСОБА_18 , протоколах НРСД, контракті №110 від 25.10.2017, договорів, постанові слідчого від 28.12.2017 про визнання речовими доказами, коносаментах, договорах про зберігання тимчасово вилученого майна №307 та №308, матеріалах листування ОСОБА_16 як директора товариства, актах приймання-передачі тютюнових виробів, протоколах допиту свідка ОСОБА_21 , договорах оренди приміщень, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_8 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини однією із складових застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють слідчому судді, суду обгрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.
Ризик можливості перешкоджання кримінальному провадженню ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обгрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суди не наводять у своїх рішеннях доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на процес доказування. Так, у справі «Клішин проти України» від 23.12.2012 року ЄСПЛ визнав порушення ст.5 КЗПЛ, оскільки підставою для обрання запобіжного заходу була неявка підозрюваного за викликом до слідчого. Виходячи із правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя , суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитись до доводів прокурора, якими він обгрунтовує необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, об`єктивно оцініюючи їх переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України. Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У справі « Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатувало порушення ст.5 КЗПЛ, зокрема з огляду на те,що судом не було розглянуто можливості застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.
Так, ОСОБА_8 , хоча і підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає на теріторії України,працює, має трьох малолітніх дітей , що підтверджується відповідними свідоцтвами.
Слідчий суддя вважає перебільшеними твердження сторони обвинувачення, що підозрюваний буде здійснювати тиск на свідків та експертів, використовуя при цьому зв`язки в правоохоронних органах, також щодо знищення документів. Зазначені ризики є припущення, так як за два роки існування кримінального провадження свідки допитані, а документи вилучені.

Слідчий суддя погоджується із позицією сторони захист, що такі дані про особу підозрюваного спростовують позицію сторони обвинувачення щодо суспільної небезпечності такої особи і необхідності його через саму лише тяжкість покарання за злочин, який йому інкримінується, виключно утримувати під вартою.

Доводи сторони обвинувачення про те, що тільки тримання під вартою буде надійним запобіжником від переховування підозрюваного, спростовуються можливістю запобігти цьому ризику шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, як то здати на зберігання свої документи, які надають право для виїзду за межі України, так і зобов`язання не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, носити електронний засіб контролю.

Закордонні поїздки із поверненням в Україну взагалі слідчий суддя ризиком не вважає.

Так само, ризик ймовірного "впливу" чи іншого спілкування з іншими підозрюваними та /або свідками у кримінальному провадженні запобігається встановленням відповідного обов`язку уникати такого спілкування.

Зважаючи на викладені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення взагалі не доведено, що жодний із більш м`яких запобіжних західів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків. Відтак, у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Застосувати - цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. За наведених вище обставин слідчий суддя вважає, що даний запобіжний захід в повній мірі забезпече належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним його процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 р.н. - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 - цілодобово.
Строк під домашнім арештом визначити до 28.09.2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Негайно доставити підозрюваного до місця проживання і звільнити з-під варти.
Ухвалу в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу внутрішнії справ за місцем проживання підозрюваного.
Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а також від спілкування із працівниками ГУНП в Одеській області, працівниками інших правоохоронних органів, якщо таке спілкування не пов`язане із виконанням процесуальних та слідчих дій у кримінальних провадженнях, а також процесуальних дій в адміністративних провадженнях;

5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 28.09.2019 року включно .
Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на детективів.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1