ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1966/19 Справа № 205/7142/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633, №0002570, №0002574 та №0002393, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185 КК України до покарання:
- за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк3 роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з 21 вересня 2018 року.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні незаконногопридбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту;таємного викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно; відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за наступних обставин.
ОСОБА_7 15 жовтня 2017 року приблизно о 02:55 годині, перебуваючи в приміщенні грального залу «Бренд Лото», розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Свободи, 209, побачив за стійкою бару, що розташований у вище зазначеному приміщенні, металевий сейф, в замковому отворі якого знаходився ключ від зазначеного сейфу, та разом з тим біля сейфу перебувала раніше йому не знайома ОСОБА_8 , яка в той час заснула на стільці неподалік від сейфу, в цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось у вищезазначеному сейфі, та реалізуючи його ОСОБА_7 зайшов за стійку бару, за якою розташовувався сейф, та наблизився до нього з метою таємного викрадення майна, що знаходилось у ньому, після чого відчинив дверцята сейфу, що супроводжувалось характерним скрипом металевих дверцят сейфу, та в цей час від створеного ОСОБА_7 шуму прокинулась ОСОБА_8 , яка помітила протиправні дії ОСОБА_7 , та зробила йому зауваження, вимагаючи від нього припинити свої протиправні дії, після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх відкритий характер, так як вони перестали бути таємними для оточуючих, продовжив реалізувати свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, який на той час мав вже відкритий характер, повторно, відкрито заволодів паперовою коробкою, яка знаходилась в сейфі, в середині якої були грошові кошти в сумі 11 000 грн., що належали потерпілій ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 11 000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 17 жовтня 2017 року приблизно о 21 год. 00 хв., маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонений, а саме, опію ацетильованого, за адресою: м.Дніпро, вул.В.Дїївська, 40, знайшов, тим самим незаконно придбав, наркотичний засіб, який знаходився в 2 мл. одноразовому медичному шприці, та поклавши в ліву зовнішню кишеню своєї куртки, почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту. Того ж дня приблизно о 23:00 годині поблизу будинку № 40, розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.В.Діївська, співробітниками поліції здійснено поверхневу перевірку останнього та в період часу з 23:05 години до 23:25 години ОСОБА_7 в присутності двох понятих добровільно видав співробітникам поліції з зовнішньої лівої кишені куртки, одягненої на ньому, одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений речовиною до відмітки 1,7 мл, який містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0214 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 18 березня 2018 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №20 по вул.Ю.Кондратюка в м.Дніпрі, проходячи повз автобусу марки БАЗ «Еталон», жовтого кольору, д/н НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , побачив в салоні вказаного автобусу 2 відеокамери марки JA-570YRB-T-P-3/6, які він визначив як об`єкт свого посягання, та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, повторно, проник через двері у салон автобусу, звідки викрав 2 відеокамери марки JA-570YRB-T-P-3/6, чорного кольору, вартість яких складає 958 грн 26 коп, після чого з викраденим майном покинув місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкода на загальну суму 958 гривень 26 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 09 квітня 2018 року приблизно о 04 годині 20 хвилин, проходив біля будинку № 24 по вул.Ю.Кондратюка в м.Дніпро повз автомобіля марки ВАЗ 21013, світло-бежевого кольору, д/н НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , та який стояв біля вказаного будинку. В салоні вказаного автомобілю ОСОБА_7 побачив автомагнітолу і саме в цей момент у нього виник умисел, направлений на вчинення повторного таємного викрадення майна, а саме, автомагнітоли марки JVC, моделі KD-X200EE, вартість якої складає 1044 грн. 36 коп., чорного кольору, яку він обрав для себе, як об`єкт свого злочинного посягання, та реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до вищевказаного автомобілю та кулаком лівої руки розбив заднє скло лівої задньої двері та таким чином проник у салон автомобіля, де почав демонтаж авто магнітоли марки JVC, чорного кольору. Однак в цей момент ОСОБА_7 почув крики з вимогою залишити автомобіль ВАЗ 21013, світло-бежевого кольору, д/н НОМЕР_2 , та що в його бік прямують двоє осіб та продовжують висловлювати вимоги залишити вказаний автомобіль, на що ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, не відмовився від продовження злочину, діючи повторно, з корисливих мотивів, продовжив відкрите заволодіння чужим майном, а саме, демонтаж автомагнітоли марки JVC, моделі KD-X200EE, що належить потерпілому ОСОБА_11 , заволодівши вказаним майном, почав тікати в напрямку станції метро «Покровська», утримуючи при цьому викрадену магнітолу в руках, та на деякий час зник з поля зору переслідуючих його громадян, закинув вказану автомагнітолу на дах гаражу з метою подальшого її продажу, тим самим, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 08 вересня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, проходив біля під`їзду №16 будинку №8 по вулиці Максима Дія в м. Дніпро повз автомобіль марки «Ford Transit», червоного кольору з д/з НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_12 , в салоні якого побачив рюкзак та поясну сумку. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме, вказаного рюкзака та поясної сумки, які останній визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, 08 вересня 2018 року приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, розбив скло правої пасажирської двері автомобіля марки «Ford Transit», червоного кольору з д/з НОМЕР_3 , після чого із салону вищевказаного автомобіля викрав майно, що належать потерпілому ОСОБА_12 , на загальну суму 2420 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити йому більш м`яке покарання з застосуванням ст.75 КК України.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що у нього на утриманні знаходиться син ОСОБА_13 , його стан здоров`я, а саме що він хворіє, погашена судимість, оскільки до нього було застосовано Закон України Про амністію у 2014 році, вину ним визнано в повному обсязі та розкаявся у скоєному.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_7 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставинами, що помякшують покарання, повне визнання обвинуваченим своєї винуватості та його щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , рецедив злочину.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів та злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно,суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах установлених санкціями статтей обвинувачення.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не враховано те, що вину ним визнано в повному обсязі та він розкаявся у скоєному, мають місце, проте вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання обвинуваченого на те, що він має на утриманні сина ОСОБА_13 та на його незадовільний стан здоров`я, то слід зазначити, що обвинуваченим не надано та в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаних доводів.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні від 01 жовтня 1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Посилання обвинуваченого на те, що в нього погашена судимість, оскільки до нього було застосовано Закон України Про амністію у 2014 році, з огляду на норми КПК та Закону України Про застосування амністії в Україні від 01 жовтня 1996 року є необгрунтованими, оскільки амністія звільняє від відбування покарання, а не погашає судимість.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, про що він наполягав в своїй апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4