УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002219 від 09.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2019, приблизно о 01 годинні 15 хвилин, у ОСОБА_5 , який перебував на кухні квартири АДРЕСА_1 під час сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.

Реалізуючи злочинний умисел на умисне вбивство, ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці кухонний ніж умисно наніс один удар ОСОБА_6 в область лівої бічної поверхні грудей, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в область лівої бічної поверхні грудей, горизонтальної лінійної рани довжиною 3.5 см, краї якої рівні. Від спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці події.

Слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 09.11.2019 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєного кримінального правопорушення проведено огляд місця події, а саме: квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено: 2 сліди папілярних візерунків з поверхні столу кухонної кімнати; три ножі з кухонного приміщення; 1 змив рідини бурого кольору з поверхні підлоги кімнати; футболка червоного кольору, шорти чорного кольору, тапочки червоного кольору, з трупу ОСОБА_6 , який знаходився в кімнаті які в присутності понятих вилучено, належним чином упаковано та опечатано.

Також 09.11.2019 слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого було виявлено та вилучено наступне: сорочку зеленого кольору; штани зеленого кольору; футболку чорного кольору; спідня білизна чорного кольору; змив з правої на лівої руки, які в присутності понятих вилучено, належним чином упаковано та опечатано.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Від захисника підозрюваного надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений одяг міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а ножі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, вилучені речі необхідні для проведення експертних досліджень, з метою встановлення чи містяться на них сліди кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення експертних досліджень та необхідних слідчий дій з вказаними речами. Крім того, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002219 від 09.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 2 сліди папілярних візерунків з поверхні столу кухонної кімнати; три ножі з кухонного приміщення; 1 змив рідини бурого кольору з поверхні підлоги кімнати; футболка червоного кольору, шорти чорного кольору, тапочки червоного кольору, з трупу ОСОБА_6 , який знаходився в кімнаті, сорочку зеленого кольору; штани зеленого кольору; футболку чорного кольору; спідня білизна чорного кольору; змив з правої на лівої руки, із забороною розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1