Ухвала
Іменем України

03 жовтня 2019 р.

м. Київ
Справа № 328/912/17
Провадження № 51-3996ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Оріхівського районного суду від 06 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
встановив:
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року касаційну скаргу потерпілого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
Зокрема серед недоліків було вказано на те, що потерпілим зазначалося про невірну оцінку та недостовірність окремих доказів, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також в попередній касаційній скарзі були відсутні сформульовані касаційні вимоги , які б узгоджувалося з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
У межах визначеного судом строку потерпілий повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки потерпілий усунув лише частково, а саме сформулював вимоги касаційної скарги, які відповідають положенням ст. 436 КПК України, однак не вказав підстави для зміни чи скасування оскаржуваних рішень в контексті положень ст. 438 КПК України.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК України цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, усупереч цим положенням процесуального закону, потерпілий ОСОБА_4 в уточненій касаційній скарзі знову заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в контексті положень ст. 411 КПК України, посилається на неповноту судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом доказів, що і вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі обґрунтування заявлених вимог в контексті положень ст. ст. 412-414, 438 КПК України перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, у наданий строк потерпілий недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, його може бути поновлено за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Оріхівського районного суду від 06 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3