Справа №1-501/10р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Рудніцького В.А.,

при секретарі - Сухіні Н.В.,

за участю прокурора- Налапко С.С.,

адвоката - Шаповалова М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Комінтернівське справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хаваст Янгієрського району Сирдар`їнської області республіки Узбекистан, росіянина, особи без громадянства, освіта н/середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2010 року біля 23 години неповнолітній ОСОБА_2 , знаходячись в літньому барі, розташованому на території бази відпочинку «Фантазія» Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав із-за барної стійки мобільний телефон марки «Нокіа Н-73» вартістю 2300 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 30 грн. та картою пам`яті об`ємом 1Гб, вартістю 150 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 2480грн.

Крім того, 22 серпня 2010 року біля 21 години неповнолітній ОСОБА_2 , проживаючи разом з ОСОБА_4 в трейлері, розташованому на території бази відпочинку «Фантазія» Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із трейлера

мобільний телефон марки «Нокіа Н-5230», вартістю 1600 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 30 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1630грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів в об`ємі пред`явленого обвинувачення та пояснив, що влітку 2010р. він влаштувався робітником на базу відпочинку «Фантазія» Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. 22 липня 2010р., біля 20 годин 30 хвилин він зайшов у бар, розташований на території бази відпочинку, де в той час нікого не було. Зайшовши за барну стійку, він побачив там чоловічу сумку, в якій знаходився мобільних телефон. Впевнившись, що, його ніхто не бачить, він забрав телефон та пішов з бару. Даний телефон він подарував своєму товаришу.

На початку серпня 2010 року, в трейлер, де він проживав, підселився раніше незнайомий хлопець - ОСОБА_5 . Ввечері 22 серпня 2010 року, коли ОСОБА_6 пішов з трейлеру, він побачив, що той забув свій телефон, та вирішив викрасти його. Після того, як він забрав телефон, він вимкнув його та заховав на вулиці. Коли ОСОБА_6 замітив, що у нього зник телефон, він спочатку шукав його, а потім визвав міліцію. Побачивши міліцію він злякався, та розповів ОСОБА_7 про крадіжку його телефону.

У вчиненні злочинів щиро розкаявся.

Враховуючи те, що підсудний не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь- які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує особу підсудного та ступінь тяжкості вчинених нею злочинів.

Підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного, є щире розкаяння у вчиненні злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення підсудного можливе без його ізоляції від суспільства з призначенням покарання з випробовуванням.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа Н-73» - повернуто потерпілому ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «Нокіа Н-5230» - повернуто потерпілому ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за:

- ч.І ст. 185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

- 4.2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити йому 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не скоїть нового злочину.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - залишити підписку про невиїзд з місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа Н-73» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «Нокіа Н- 5230» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області в 15-дений термін з дня його проголошення.

Судья: