Справа № 357/8265/17
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0000707,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2019 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0000707.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а саме: в тому, що 4 жовтня 1995 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в с. Фурси Білоцерківського району Київської області, побили ОСОБА_7 та забрали її золоту каблучку та золотий ланцюжок. Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинила грабіж чужого майна, а також злісне хуліганство, тобто вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року).

25.10.1995 року щодо ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за № 03-4537 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року.

30 листопада 1995 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року).

17 січня 1996 року ухвалою Білоцерківського районного суду підсудну ОСОБА_5 було оголошено в розшук та провадження у справі зупинено.

20 липня 1998 року ухвалою Білоцерківського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року виділено в окреме провадження.

Своїми умисними діями, які виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю а саме в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , вчинене групою осіб, ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

11.12.2012 року відомості по матеріалам кримінальної справи № 03-4537 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

13.05.2014 року ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка матері потерпілої; протоколом добровільної видачі золотої каблучки; розписка про отримання каблучки потерпілою ОСОБА_7 ; висновком СМЕ; протоколом добровільної видачі золотого ланцюжка з золотим хрестиком; протоколом огляду предмета; протокол впізнання потерпілої свого предмету, а саме золотого ланцюжка з хрестиком.

В ході досудового слідства було вжито ряд можливих слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 , однак встановити місцезнаходження останньої не надалось можливим.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме, 17 січня 1996 року слідчим оголошено останню у розшук.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду.

В судове засідання прокурор з`явилася, клопотання підтримала.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що слідчий 11.10.2019 року звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор довела, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваної, а також надав до клопотання матеріали, які вказують, що є достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.188, 189, 190, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Надати слідчому Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області майору поліції ОСОБА_4 (м. Біла Церква, вул. Чапаєва, 73, тел.: НОМЕР_1 ) дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України у кримінальному провадженні № 0000707 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської обл., росіянки, з середньою освітою, громадянки України, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваної до суду;

2) закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1