Справа № 339/56/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000091 щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, востаннє - 01 квітня 2014 року Калуським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений 13 серпня 2018 року
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна при таких обставинах.
ОСОБА_4 , будучи засудженим 01 квітня 2014 року Калуським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений 13 серпня 2018 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 15 лютого 2019 року близько 15 год. він зайшов в приміщення магазину «Тисяча-одна дрібниця», що належить ФОП ОСОБА_6 та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вище вказаному магазині, у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 15 лютого 2019 року, близько 15 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини з електроінструментами, де шляхом вільного доступу, таємно взяв із стелажу електричний рубанок марки «Калібр», вартістю 1000 грн. Тримаючи вищевказаний рубанок у руці, вийшов з приміщення магазину, не розрахувавшись за нього, чим довів свій злочинний намір до кінця.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав та вказав, що в той день зайшов до магазину, де на стелажі побачив рубанок, який захотів викрасти, так як на той час немав коштів для існування. Скориставшись тим, що продавщиця вийшла в підсобне приміщення, забрав з стелажу рубанок та вийшову з магазину. Через 3 години в м.Долина його зустріли працівники поліції і він зізнався їм у вчиненні крадіжки, добровільно видавши викрадений інструмент. У вчиненому щиро розкаюється, декілька раз просив вибачення у потерпілого, запевнив, що усвідомив неправильність своїх дій та просить суворо не карати.
Потерпілий просив призначити покарання в мінімальному розмірі санкції вказаної статті, вартість викраденого не має для нього певного значення.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 185 КК УКраїни відповідальність за вчинення даного кримінального злочину настає у разі вчинення крадіжки, вчиненої повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Встановлено, шо вироком Калуського міськрайонного суду ОСОБА_4 01.04.2014року засуджений за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений 13 серпня 2018 року, що свідчить про повторність дій обвинуваченого .
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він маю непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, на обліку в неврологічному та наркологічному кабінеті

не перебуває, неодружений, офіційно не працює.
Обвинувачений покаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.
Зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку, щиро покаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, який не заявляв цивільний позов в зв"язку з поверненням викраденого.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відсутні.
З досудової доповідді про обвинуваченого вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення злочину, всіх даних про особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК у виді арешту в межах мінімального розміру санкції вказаної статті, як того просили, як прокурор так і протерпілий та захисник, виступаючи в судових дебатах.
Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинений злочин, але й буде запобігати вчиненню ним нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався запобіжний захід.
ОСОБА_4 затриманий 20 червня 2019 о 19 год. ( а.с.32-33).
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили на підставі ч.4 ст.176, 177, 183 КПК України за клопотанням прокурора, враховуючи, що суд дійшов висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 покарання у виді арешту з метою забезпечення виконання вироку, запобіганню вчиненням ним нових злочинів, суд обирає обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої майно, яке було об"єктом кримінального правопорушення повертається законним володільцям.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-374 КПК України суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 3 (три ) місяці.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - утримання під вартою після проголошення вироку.
Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання з 19 год. 20 червня 2019 року.
Речові докази :
- відеозапис на DVD диску, наданий ОСОБА_6 - зберігати при матеріалах справи;
- електрорубанок марки "Калібр", який знаходиться в кімнаті речових доказів Долинського ВП - повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя ОСОБА_1