Справа № 390/1173/19
Провадження №1-м/390/2/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання Міністерства юстиції України щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Кропивницького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,
В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулися до суду з клопотанням про визначення за Кримінальним кодексом України правової кваліфікації діяння за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Тушинського районного суду м. Москви від 19.04.2017 року та покарання. В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.06.2019 року наказом Міністерства юстиції України №1787/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 відповідно ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб, а також на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 06.09.2018 року. ОСОБА_4 засуджено вироком Тушинського районного суду м. Москви від 19.04.2017 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.30 ч.3, 228.1 ч.5 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) КК РФ, що також є карним діянням відповідно законодавства України про кримінальну відповідальність. Засуджений ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ Виправна колонія №7 УФСВП Росії по Республіці Мордовія, а кінець відбуття строку покарання 09.09.2027 року. При визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_4 в Україну, заявник просить врахувати вимоги ст.10 ч.1 та ст.11 ч.1 Конвенції про передачу засуджених осіб щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком суду Російської Федерації, для створення належних підстав і реалізації засудженим права бути переданим в Україну, як державу свого громадянства, для подальшого відбування покарання.
Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, проте резолютивна частина клопотання містить клопотання про розгляд без його участі.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 суду пояснив, що ним проведено судову експертизу за копією висновку експерта Російської Федерації №12/14-921 від 09.12.2016 року, відповідно до якого зроблено висновок, що речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (синонім PVP) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Маса вказаної речовини становить 468 грам, що визначено пунктом 2 висновку експерта Російської Федерації.
Заслухавши думку прокурора, допитавши експерта, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ст.609 КПК України запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк; після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ст. 610 ч.3 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Судом встановлено, що вироком Тушинського районного суду м. Москви від 19.04.2017 року засуджено громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років за вчинення злочину, передбаченого ст.30 ч.3, ст.228.1 ч.5 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) КК РФ. Строк відбування покарання необхідно рахувати з 19.04.2017 року. До строку відбування покарання зараховано час утримання під вартою з 10.09.2016 року по 19.04.2017 року. Вирок вступив у законну силу 03.05.2017 року. Процесуальні витрати стягнуто в повному обсязі (а.с.5-17, 23-25, 31).
Згідно висновку експерта Експертно-криміналістичного центру ГУ МВС Росії по м. Москва №12/14-921 від 09.12.2016 року речовина рослинного походження, масою 243,2 г. із пакета, що вилучено у ОСОБА_4 , і надано на експертизу, містить у своєму складі наркотичні речовини похідні 3-бутаноіл-1-метіліндола [1-(1-метіл-1Н-індол-3-іл)бутан-1-она], віднесені до Списку І Переліку, розділ «Наркотичні речовини». Речовина, масою 468 г. із пакета, що вилучено у ОСОБА_4 , і надано на експертизу, містить у своєму складі наркотичні речовини похідне N-метілефедрона, віднесене до Списку І Переліку, розділ «Наркотичні речовини» (а.с.18-22).
Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ ВК №7 УФСВП Росії по Республіці Мордовія, зарекомендував себе посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, початок строку 10.09.2016 року, кінець строку 09.09.2027 року (а.с.27-30).
Згідно письмової заяви засуджений ОСОБА_4 бажає продовжити подальше відбування покарання в Україні (а.с.26).
Довідки Покровської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №172 від 01.11.2018 року та №69 від 22.08.2019 року свідчать, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32, 75).
Згідно висновку експерта Кіровоградського НДЕКЦ МВС України №787 від 05.09.2019 року відповідно висновку експерта, який був проведений у Російській Федерації, експерт виявив наступні речовини, відповідно 2,2,3,3-тетраматилциклопропил)[1-(5-фторпентил)-1Н-індол-3-іл]метанон), синонім (ТМСР-2201) та 3,3,4-триметил-1-[1-(5-фторпентил)-1Н-індол-3-іл]пент-4єн-1-он), синонім (ТМСР-2201-термоізомер); також виявлено речовину б-Пірролідиновалерофенона (синонім PVP) і ці речовини були віднесені ним (експертом РФ) до речовин відповідно похідне 3-бутаноіл-1-метиліндол[1-(- метил-1Н-індол-3-іл)бутан-1-он] та похідне N-метилефедрона. Речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (синонім PVP), згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року (зі змінами станом на 05.09.2019 року), (таблиця І, список 2) віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Речовини 2,2,3,3-тетраматилциклопропил)[1-(5-фторпентил)-1Н-індол-3-іл]метанон), синонім (ТМСР-2201) та 3,3,4-триметил-1-[1-(5-фторпентил)-1Н-індол-3-іл]пент-4єн-1-он), синонім (ТМСР-2201-термоізомер), згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року (зі змінами станом на 05.09.2019 року) до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не віднесені. Речовину 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (синонім PVP) до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, було віднесено до таких згідно постанови Кабінету Міністрів України №1129 від 05.12.2012 року (а.с.80-81).
14.06.2019 року наказом Міністерства юстиції України №1787/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 відповідно ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб і на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації №06-118560/18 від 06.09.2018 року.
Відповідно ст.307 ч.1 КК України передбачено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Згідно ст.307 ч.2 КК України передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Статтею 307 частиною 3 КК України передбачено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього.
Відповідно ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» наркотичними засобами є речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; психотропні речовини речовини природні чи синтетичні, препарати, природні матеріали, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів
Згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року (зі змінами станом на 05.09.2019 року) (таблиця 2, список 2) речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (синонім PVP) віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, зі змінами станом на 09.10.2019 року, (таблиця 2) встановлено наступні розміри речовини PVP: невеликі до 0,15 г; великі від 1,5 г до 15,0 г; особливо великі 15,0 г і більше.
Стаття 228.1 частина 4 КК Російської Федерації відповідає статті 307 частині 3 КК України.
Стаття 30 частина 3 КК Російської Федерації відповідає статті 15 частині 1 КК України.
Згідно законодавства України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів є закінченим складом злочину, передбаченого ст.307 КК України.
Таким чином, відповідно до законодавства України дії ОСОБА_4 містять ознаки закінченого складу злочину, передбаченого ст.307 ч.3 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Відповідно ст.610 ч.4 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.+
Санкція ст.307 ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Проте, засудженому не може бути призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки за вироком Тушинського районного суду м. Москви від 19.04.2017 року додаткове покарання не призначалося, а при приведенні вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України покарання не може посилюватися, що передбачено ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб. За таких обставин, визначенню підлягає покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років.
Відповідно ст.3 ч.1 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов: a) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; b) якщо рішення є остаточним; c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж якнайменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк; d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, законний представник засудженої особи; e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.
Згідно ст.9 ч.1 п.«b» Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції передбачено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації набрав законної сили, отримано згоду засудженого на його передачу в Україну для подальшого відбування покарання, злочин за який засуджено ОСОБА_4 у Російській Федерації є злочином, згідно законодавства України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, де належить відбувати покарання засудженому, не передбачено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обраховувати з 19.04.2017 року та зарахувати у строк відбування покарання на підставі ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) з 10.09.2016 року по 03.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає висновкам, які викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17.
Таким чином, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.3, 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372, 602-614 КПК Украйни, суд
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Тушинського районного суду м. Москви від 19.04.2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.30 ч.3, ст.228.1 ч.5 КК РФ, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років із відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст.307 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання рахувати з 19.04.2017 року.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк перебування під вартою з 10.09.2016 року по 03.05.2017 року на підставі ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Копію ухвали направити керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури та Міністерству юстиції України.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором, до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1