Дата документу 29.05.2019 Справа № 320/4677/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/990/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/4677/17
Категорія ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 17.08.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 1 рік,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що за час перебування на обліку Мелітопольського МРВ ОСОБА_6 було засуджено 12.04.2018 Мелітопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, який повинен був виконуватись самостійно. Станом на 19.03.2019 у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області триває судовий розгляд кримінального провадження за ч. 2 ст. 389 КК України стосовно ОСОБА_6 , який порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням та скоїв новий злочин, а саме - допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Час вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні, підпадає на період іспитового строку, встановленому йому вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.08.2017. Вважає, що доводи суду першої інстанції про те, що виходячи із презумпції невинуватості, ОСОБА_6 на даний час є таким, що не вчинив злочину під час іспитового строку, а відтак підлягає звільненню від відбування призначеного покарання, є необґрунтованим. Вважає, що до розгляду вищезазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст.389 КК України неможливе вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку. Просить ухвалу суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи « Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; засудженого, який просив судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2019 року подання заступника начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 про звільнення від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_6 задоволено повністю. Звільнено засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.08.2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 23.01.2019 року заступник начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення 17.08.2018 року іспитового строку.
Клопотання обґрунтовано тим, що 17.08.2017 року ОСОБА_6 був засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 1 рік. Вирок суду у відношенні засудженого ОСОБА_6 надійшов на виконання до Мелітопольського МРВ 25.09.2017 року, після чого була заведена особова справа. 03.10.2017 року засудженому ОСОБА_6 інспектором було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Перебуваючи на обліку Мелітопольського МРВ, засуджений ОСОБА_6 не виконував обов`язки, покладені на нього судом, а саме: 27.10.2017 року не з`явився на реєстрацію без поважної причини, за що 31.10.2017 року до нього застосовано перше офіційне застереження у виді письмового попередження. 02.07.2018 року засуджений ОСОБА_6 не з`явився знову в реєстрацію без поважної причини, за що 17.07.2018 року до нього застосовано друге офіційне застереження у виді письмового попередження.У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_6 не виконував обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом, 02.08.2018 року за вих. № 2/199 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області направлено подання щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання випробуванням. 22.08.2018 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Мелітопольському МРВ було відмовлено в задоволенні подання пре скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 28.08.2018 року прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, який брав участь у судовому розгляді, подано до Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду від 22.08.2018 року. 21.12.2018 року до Мелітопольського міськрайонного відділу надійшла ухвала Мелітопольського міськрайонного суду від 22.08.2018 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2018 року.
Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2018 року у задоволенні подання Мелітопольського МРВ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відмовлено, так як викладені у поданні обставини не є достатньою підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
За час перебування на обліку Мелітопольського МРВ ОСОБА_6 було засуджено 12.04.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, який повинен був виконуватись самостійно.
У поданні зазначається, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням та скоїв новий злочин, а саме допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Мелітопольським ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно ОСОБА_6 23.07.2018 року було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 389 КК України. 24.07.2018 року повідомлено про підозру, а 27.07.2018 року обвинувальний акт направлений до суду. На даний час Мелітопольський міськрайонним судом обвинувальний акт не розглянутий, вирок не ухвалений. Заступник начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням для вирішення питання про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням 17.08.2018 року іспитового строку.

Задовольняючи подання суд першої інстанції в своїй ухвалі вказав, що засуджений ОСОБА_6 в цілому виконував покладені на нього обов`язки, але за весь час випробування дійсно не з`явився двічі на реєстрацію до органу пробації без поважної причини, але між цими неявками 15 разів сумлінно з`являвся до органу пробації та своїх обов`язків не порушував, до того ж, адміністративних правопорушень, які б свідчили про його небажання ставати на шлях виправлення не вчиняв, а також даних, які беззаперечно свідчили би про те, що ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення матеріали провадження не містять, тому, враховуючи викладене, суд вважав за можливе звільнити ОСОБА_6 від покарання у зв`язку зі спливом іспитового строку.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що до розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 по сутті, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку, а тому судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про відбуття ОСОБА_6 випробувального строку, у зв`язку з чим прокурор, в подальшому, позбавлений права вимагати від суду покарання за сукупністю вироків, а суд призначити законне та обґрунтоване покарання із застосуванням ст. 71 КК України, внаслідок звільнення ОСОБА_6 від покарання за перебігом іспитового строку під час якого останній вчинив новий злочин.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи суду першої інстанції, зокрема про те, що наявність у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, не є доказом того, що засуджений вчинив новий злочин під час іспитового строку, оскільки матеріали справи не містять належним чином завіреної копії обвинувального вироку, який набрав законної сили, за яким ОСОБА_6 було б визнано винуватим у вчиненні вказаного злочину, оскільки така відмова суду ніяким чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, так як не несе для цих осіб ніяких негативних правових наслідків, наприклад, їм неможливо призначити покарання за сукупністю вироків, у них відсутня судимість. Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а подання начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.08.2017 у зв`язку із закінченням іспитового строку, не може бути задоволено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року, якою засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Мелітопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.08.2017 у зв`язку із закінченням іспитового строку, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: