В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши судовий розгляд у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002374 від 21 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в силу ч. 1 ст. 89 КК України не судимий, -
В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області надійшла угода про визнання винуватості укладена між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди та обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до списку 1 таблиці 2, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року N770, тобто і рослин конопель включених до списку № 3 таблиці № 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону. Таким чином Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку: - діяльність з культивування рослин, включених до списку № 3 таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 цього Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 цього Закону); - діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 цього Закону).
Всупереч зазначеним вимогам Закону, ОСОБА_5 , в квітні місяці 2019 року (точна дата досудовим слідством не встановлена), переслідуючи мету незаконного посіву та вирощування рослин роду конопель, за місцем свого проживання на території присадибної ділянки, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 , незаконно посіяв та в подальшому обробляв, тобто вирощував, шляхом прополювання, поливу та підживлення 15 рослин роду коноплі, які незаконно вирощував до 21.08.2019 року.
Цього ж дня, тобто 21 серпня 2019 року, в період часу з 15 години 24 хвилин по 15 годину 51 хвилину, працівниками поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, в присутності понятих та власниці домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та з письмового дозволу останньої, під час проведення огляду місця події, а саме присадибної земельної ділянки за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , що знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 15 рослин роду коноплі,які незаконно посіяв та вирощував ОСОБА_5 . Згідно з висновком експерта від 11 вересня 2019 року № 11-2/5077, надані на дослідження 15 фрагментів (зразків) рослин зеленого кольору, що складаються з суцвіть та гілок з листям, відносяться до рослин роду коноплі, що належать до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Відповідно до Списку № 3 Переліку «рослин які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей» в «таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06. Травня 2000 року № 770, рослини роду коноплі, відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятнадцяти рослин, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
Відповідно до умов угоди про визнання винуватості від 25 вересня 2019 року, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002374 від 21 серпня 2019 року за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 310 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді арешту строком 6 місяців.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснення підозрюваному про наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 підтвердили суду, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник під час судового провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового провадження просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якої визнає себе винуватим, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що укладена між прокурором і підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинено незаконний посів та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятнадцяти рослинта правильно кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 310 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони уклали угоду добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Питання з речовими доказами у провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 472-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості від 25 вересня 2019 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002374 від 21 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 -затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.

Речові докази по справі: рослини зеленого кольору, що знаходиться у камері схову Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області квитанція № 676 знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 942,06 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженнями передбачченими ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області