Справа № 574/812/19
Провадження 1-кп/574/93/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000145 від 04.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , з метою ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст.112,116-126 Земельного Кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, навесні 2018 року, у точно не встановлений в ході досудового розслідування день, самовільно зайняв земельну ділянку державної власності, площею 0,5953 га, що знаходиться біля с. Дич, Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради Буринського району Сумської області, та є частиною земельної ділянки історико-культурного призначення і відноситься до археологічних пам`яток культури «Городище та поселення 10-середини 13 століття», яку в подальшому за допомогою сільськогосподарської техніки, що належала невстановленим особам, засіяв сільськогосподарською культурою пшеницею.
Відповідно до ст.53 ЗК України та ст.34 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини.
Згідно до ст.150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.
Відповідно до розрахунку, проведеного Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, шкода заподіяна державі внаслідок самовільного захоплення земельної ділянки розміром 0,5953 га. ОСОБА_3 становить 977 грн.19 коп.
Таким чином суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України, так як він вчинив самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за вищевказаних обставин визнав повністю, висловив жаль з приводу вчиненого та надав суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки вчинений ним злочин є невеликої тяжкості, він активно сприяв його розкриттю і повністю відшкодував завдані збитки.

Прокурор вважав клопотання обвинуваченого обґрунтованим та не заперечував у його задоволенні.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого та прокурора, вважає, що дане клопотання базується на законі і підлягає задоволенню.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до положень п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК).
Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Приймаючи до уваги, що злочин передбачений ч. 2 ст.197-1 КК України, відповідно до частини 2 ст.12 КК України, віднесено до злочинів невеликої тяжкості та не є корупційним, обвинувачений ОСОБА_3 після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані ним збитки, суд приходить до висновку, що його клопотання підлягає задоволенню і він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадженню підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284,288,372,395 КПК України, ст.45 КК України, суд -

п о с т а н и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям -задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.45 КК України, тобто у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000145 від 04.06.2019 закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: