№ 207/2996/19
№ 1-кс/207/1900/19
УХВАЛА

05 вересня 2019 року слідчий суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2019 року слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на наступне майно транспортний засіб ВАЗ 2102 шасі № НОМЕР_1 з державним номером НОМЕР_2 з брухтом чорних металів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до ЧЧ Південного ВП надійшла заява заступника начальника УПД в Дніпропетровській області Бреус про те, що при зупинці транспортного засобу ВАЗ 2102 д.н. НОМЕР_2 на задньому сидінні був виявлений брухт чорних металів.
04.09.2019 року СВ Південного ВП відомості внесено до ЄРДР за № 0001180 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 213 КК України.
В ході огляду місця події від 03.09.2019 року був вилучений транспортний засіб ВАЗ 2102 з державним номером НОМЕР_2 шасі № НОМЕР_1 з брухтом чорних металів, маса якої не зазначена через неможливість зважування. Вказаний транспортний засіб ВАЗ 2102 з державним номером НОМЕР_2 шасі № НОМЕР_1 з брухтом чорних металів оглянуто та вилучено до Південного ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для подальшого вирішення питання по суті.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що зазначений транспортний засіб ВАЗ 2102 шасі № НОМЕР_1 з державним номером НОМЕР_2 з брухтом чорних металів є речовими доказами даного кримінального провадження.
Таким чином, з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також з метою збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті вказаного вище майна.

Як зазначено слідчим у клопотанні, виникає необхідність в арешті вказаного майна виходячи з вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки майно є речовим доказом у провадженні згідно ч.1 ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Згідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 172 ч.2, ч.3 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Усупереч зазначеним вимогам закону слідчим у клопотанні не зазначено встановленого власника майна, взагалі не зазначено особу, яка керувала транспортним засобом, який визнано речовим доказом, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості повідомити особу, у володінні якої знаходиться майно, про розгляд клопотання слідчого про арешт майна. Крім того, клопотання жодним чином не мотивовано, погоджуючи клопотання слідчого, прокурор не врахував те, що у ньому не міститься посилання на докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном, що свідчить про не дотримання слідчим і прокурором вимог ст. 171 КПК України.

Суддя, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає поверненню слідчому з підстав, визначених ст. 172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - транспортний засіб ВАЗ 2102 шасі № НОМЕР_1 з державним номером НОМЕР_2 з брухтом чорних металів, - повернути для усунення недоліків у строк до 72 години з часу повернення клопотання.

Ухвала остаточна.

Слідчий суддя ОСОБА_1