УХВАЛА
6 листопада 2019 року

м. Київ

справа №749/400/17
провадження № 51-5472 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 5 березня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 жовтня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які вплинули на прийняті по суті судові рішення, і відповідно до ст. 412 КПК тягнуть за собою обов`язкове їх скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Як убачається з касаційної скарги засудженого, повний текст ухвали суду апеляційної інстанції, як було зазначено в її резолютивній частині, мав бути проголошений 11 жовтня 2019 року, однак прибувши до приміщення апеляційного суду, йому повідомили, що головуюча суддя ОСОБА_5 перебуває у відпустці, але згодом, а саме 18 жовтня 2019 року він отримав копію повного тексту оскаржуваного рішення з відміткою канцелярії суду на супровідному листі, датованою 11 жовтня 2019 року. Так, ОСОБА_6 , посилаючись у своїй касаційній скарзі на дану обставину, як на істотне, на його думку, порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, не вказує, як саме ця обставина вплинула на законність оскаржуваного рішення і відповідно до ст. 412 КПК перешкодило чи могло перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Також, ОСОБА_4 , вказуючи у касацій скарзі, на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК, не зазначає на які доводи його апеляційної скарги, цей суд не надав відповідей.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 5 березня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 жовтня 2019 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3