Справа № 487/5329/19
Провадження № 1-кс/487/5932/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
22.07.2019 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури області ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 06.06.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно виявлене та вилучене 12.07.2019 під час проведення освідчення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на ватні тампони із змивами з правої та лівої руки ОСОБА_6 .

Підставою звернення стало те, що на теперішній час у слідства виникла необхідність у арешті вищезазначених речей та документів, з метою забезпечення їх збереження. При цьому, незастосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі до ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі підозрюваного.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000033 від 06.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що згідно наказу в.о. начальника державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 призначено на посаду молодшого інспектору другої категорії відділу режиму і охорони Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області № 22, яку остання обіймає по теперішній час.

Згідно затвердженої в.о. начальника державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор №22» персональної розстановки персоналу зміни від 01.07.2019 за № 3, ОСОБА_6 призначено старшою по корпусному відділенню № 1, посту № 2 (камери №№ 13-27) у період з 01.07.2019 по 31.07.2019.

У червні 2019 року, більш точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів для себе від ОСОБА_8 за пронесення до камери ув`язненого ОСОБА_9 , яка знаходиться у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» заборонених речей та предметів.

Реалізуючи свій злочинний намір, 12.07.2019 близько о 07.30 годині, ОСОБА_6 , діючи з корисливим мотивом, маючи злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди, прибула до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор №22» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т. Суворова, 70, де біля центрального входу до установи виконання покарань, за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 чекала на ОСОБА_8 , який прибув через декілька хвилин та надав для ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 700 грн. за те, що ОСОБА_6 приховано від службових осіб установи виконання покарань пронесе до камери ув`язненого Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 3000 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір, 12.07.2019, приблизно о 8.00 годині, ОСОБА_6 із грошовими коштами у розмірі 3000 грн. зайшла до охоронюваної території Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т. Суворова, 70, де була зупинена співробітниками УСБУ в Одеській області. Під час обшуку у ОСОБА_6 вилучено грошові кошти у сумі 3612 грн., з яких 3000 грн. ОСОБА_6 повинна була передати ув`язненому ОСОБА_9 , а 612 грн. становить розмір неправомірної вигоди. Іншими грошовими коштами в сумі 88 грн. ОСОБА_6 встигла розпорядитися на власний розсуд.

12.07.2019 з 09 години 44 хвилини по 10 годину 45 хвилин слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 проведено освідування ОСОБА_6 та оголосив їй постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що поширює свою діяльність на Одеську область прокуратури області ОСОБА_5 про проведення освідування від 12.07.2019.

Всі учасникам вказаної процесуальної дії було роз`яснено їх права і обов`язки.

Після оголошення постанови про проведення освідування особи ОСОБА_6 , прокурор відділу прокуратури Одеської області відкрив запаковані гумові медичні рукавиці, запакований медичний спирт та запаковану медичну вату.

Після цього, прокурор вдягнув на долоні відкриті гумові медичні рукавиці та просвітив їх лампою ультрафіолетового випромінювання, в результаті чого випромінювання або інших слідів на рукавицях не виявлено.

Далі, аналогічно було просвічено пальці та кисть правої руки ОСОБА_6 .

За результатом світіння пальців та кисті правої руки ОСОБА_6 на ній виявлено світіння у вигляді червоного краплення.

Після цього, за допомогою змоченого медичним спиртом ватного тампону взято змиви з пальців та кисті правої руки ОСОБА_6 .

Ватний тампон зі змивами пальців та кисті правої руки ОСОБА_6 поміщено в сейф-пакет № 0034624, який перед поміщенням ватного тампону було також просвічено та будь-яких слідів або світіння не виявлено.

В подальшому, прокурор за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання просвітив пальці та кисть лівої руки ОСОБА_6 , в результаті чого виявлено світіння у вигляді червоного краплення.

Після цього, за допомогою змоченого медичним спиртом ватного тампону взято змиви з пальців та кисті лівої руки ОСОБА_6 .

Ватний тампон зі змивами пальців та кисті лівої руки ОСОБА_6 поміщено в сейф-пакет № 0034627, який перед поміщенням ватного тампону було також просвічено та будь-яких слідів або світіння не виявлено.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно виявлене та вилучене 12.07.2019 під час проведення освідчення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на ватні тампони із змивами з правої та лівої руки ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1