Номер провадження: 11-кп/813/1508/19
Номер справи місцевого суду: 507/579/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 26.06.2019 року у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Івашків Кодимського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.05.2018 року Кодимським райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 роки,
- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новокарбівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, із неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше судимого:

- 06.06.2017 року Любашівським райсудом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 роки,
- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
ОСОБА_8 - у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кодимського райсуду Одеської області від 21.05.2018 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
ОСОБА_7 - у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Любашівського райсуду Одеської області від 06.06.2017 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у виді домашнього арешту, змінений на тримання під вартою, із взяттям під варту у залі суду.
Строк відбування покаранняОСОБА_8 та ОСОБА_7 відрахований з 26.06.2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів по 4147 грн. з кожного. Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що 12.02.2019 року, близько 23 год., вони, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та, реалізуючи свій умисел, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, через віконний отвір проникли в приміщення будинку, звідки таємно викрали: кольоровий телевізор «LG-RT-21-FE60RX», серійний №510UR00178, з пультом, вартістю 926 грн. 67 коп., музичний центр «LG-LM-K3860», серійний №3850R-M887Q» вартістю 1387 грн. 25 коп.; бензопилу «FORESTA», серійний №ZTMO61603-19583 вартістю 1275 грн. 50 коп.; ковдру розміром 1,9х2,3 м. темно-синього кольору з орнаментом п`ятигранних зірок вартістю 400 грн.; музичний підсилювач-сабвуфер «DEMIX-SB50U» вартістю 210 грн.; чоловічу куртку темно-синього кольору з маркуванням «NORDWIND» вартістю 58 грн. 75 коп.; сумку чорного кольору із шкірозамінника з маркуванням «ARMANI» вартістю 172 грн. 50 коп.; портативну майстерню «RENOVATOR» помаранчевого кольору вартістю 1216 грн. 67 коп.; хлібопічку «DELFA-DB104708» чорно-сірого кольору вартістю 710 грн., радіоприймач «PUXING» вартістю 167 грн. 50 коп.; інтернет-модем «D-Link-DSL-2500U» вартістю 50 грн.; автомобільний телевізор «VELAS-VTV-704» чорного кольору вартістю 850 грн., гаманець із шкірозамінника чорного кольору з маркуванням «DOLCEGABANA», вартістю 46 грн. 67 коп., наборну викрутку «Lianjietools», жовтого кольору вартістю 82 грн.; пилосос «Shark-NU350SL» вартістю 1050 грн.; комп`ютерний монітор «LG-E2242CA» вартістю 1462 грн. 50 коп., комп`ютерний системний блок «LOGIC-POWER-ATX500A» чорного кольору вартістю 3772 грн. 50 коп.;DVD-програвач «BBK-DVP158SI» чорного кольору вартістю 200 грн.; електром`ясорубку «SATURN-ST-FP7095» білого кольору вартістю 587 грн. 50 коп.; навушники з мікрофоном «GEMBIRD» вартістю 142 грн., спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 14771 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що не оспорює фактичні обставини справи, але вважає призначене судом першої інстанції покарання, надто суворим, з таких підстав:
1) суд не врахував, що він перебуває у цивільному шлюбі, налагодив нормальне життя, а під час перебування під домашнім арештом, не вчинив жодного порушення;
2) суд також не врахував, що він активно сприяв розкриттю злочину, а тяжких наслідків для потерпілого він не спричинив, адже він цивільного позову не заявив. До того ж, потерпілий просив суворо їх не карати;
3) під час досудового розслідування та судового розгляду, йому не роз`яснили право на примирення з потерпілим.
Посилаючись на такі доводи, обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вирок суду 1-ої інстанції стосовно ОСОБА_8 , учасниками кримінального провадження не оскаржується.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на її безпідставність та просила відмовити у її задоволенні.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Мотивуючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочину, що їм інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на їх показання, у яких вони повністю визнали свою вину та підтвердили фактичні обставини справи, наведені у обвинувальному акті.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням зі сторонами судового розгляду, суд першої інстанції визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обгрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд першої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, зазначив, що враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особи обвинувачених, які посередньо характеризуються, проживають у цивільному шлюбі, раніше судимі, не перебувають на обліку в лікаря-нарколога та психіатра.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, згідно з положеннями ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяттята активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, з числа передбачених ст. 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які раніше судимі за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинення нового злочину під час випробування за попереднім вироком, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, щоОСОБА_8 та ОСОБА_7 на шлях виправлення не стали, адже вчинення обвинуваченими нового злочину, свідчить про сформованість стійкої спрямованості на вчинення корисливих злочинів.
Апеляційний суд вважає безпідставним довід обвинуваченого про призначення йому надто суворого покарання, з огляду на таке.
Так, відповідно до приписів ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, у даному випадку, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення нового злочину наближене до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а покарання за сукупністю вироків не може бути меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (чотири роки позбавлення волі).

До того ж, при призначенні покарання, суд першої інстанції врахував усі доводи, на які посилається у апеляційній скарзі обвинувачений.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав для призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання, є безпідставними, а підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, з числа передбачених ст. 415 КПК України, - відсутні.
Отже, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Любашівського районного суду Одеської області від 26.06.2019 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які утримуються під вартою, у той самий строк з дня отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4