КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 жовтня 2019 року включно відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановлене рішення мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування заявлених ризиків у поведінці останнього, що в сукупності з даними про особу підозрюваного дають підстави для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави, розмір якої визначити в межах ч. 5 ст. 182 КПК України. Так, апелянт зазначає про відсутність обґрунтованої підозри, вважаючи, що вона сформована на неналежних і недопустимих доказах, та про відсутність виключних обставин для обрання відносно ОСОБА_10 найсуворішого запобіжного заходу. Посилання слідчого судді на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, захисник вважає недоречним, оскільки дані обставини суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Не погоджується апелянт і з висновками слідчого судді щодо не можливості визначення ОСОБА_10 застави, оскільки він підозрюється у готуванні до вчинення злочину.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції були подані заяви про взяття ОСОБА_10 на особисту поруку від наступних осіб: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано.

Так, обираючи відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за викладених у клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликала.

Також, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного та тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, на підставі чого дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи у відповідності до вище зазначених норм закону тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії особливо тяжких та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, на підставі чого вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення і є співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Таке обмеження права ОСОБА_10 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи доводи захисника щодо відсутності у поведінці ОСОБА_10 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки надані суду матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані слідчим ризики є реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_10 на свободу.

Також, враховуючи конкретні обставини справи та характер інкримінованих підозрюваному дій, колегія суддів, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, погоджується з висновками слідчого судді щодо можливості, при застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати йому розмір застави.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За наведеного, заяви ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про взяття ОСОБА_10 на особисту поруку, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 жовтня 2019 року включно відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5163/2019 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_17
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1