Ухвала

13 червня 2019 року

м. Київ
справа № 518/192/18

провадження № 51-2959ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Любашівського районного суду від 11 червня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2019 року,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 4 , 5 ч. 2 та ч. 4 цієї статті.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додають оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким відповідно внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Однак, захисник ОСОБА_4 неправильно зазначив у скарзі, ордері та договорі про надання правової допомоги найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу та де буде захищати інтереси засудженого.

Як вбачається із тексту ордера та договору про надання правової допомоги захисник уповноважений брати участь не у Верховному Суді, а в іншій установі.

Відповідно до ч.1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК ), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК ), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

У касаційній скарзі захисник засудженого, оскаржуючи судові рішення, зазначає, що винуватість його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, судами першої та апеляційної інстанцій, на його думку, не доведена і не підтверджена доказами, дослідженими під час судового розгляду. Отже, захисник засудженого фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами, тобто оспорює висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження.

Водночас, захисник засудженого, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не враховує, що в силу статей 433, 438 КПК України, ці підстави не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Разом з тим, з касаційної скарги неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд першої інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування судового рішення касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК України.

Також, захисник засудженого не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

В той же час, він посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Що є окремою підставою для зміни судового рішення передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

Статтею 414 КПК визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

В чому явна несправедливість покарання, щодо засудженого захисник не вказує. Він робить висновок про суворість призначеного покарання, при цьому, не обґрунтовує в чому саме полягає явна несправедливість такого покарання.

Згідно змісту пункту 5 частини 2 статті 427 КПК, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, повинні узгоджуватися з її обґрунтуванням, однак, вимоги викладені не конкретно, а посилання захисника засудженого на п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі конкретності вимог, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття кримінального провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Любашівського районного суду від 11 червня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, залишити без руху та надати скаржнику п`ятнадцять днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3