Номер провадження: 11-кп/813/1423/19
Номер справи місцевого суду: 520/7150/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

02.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року, постановлену під час судового провадження в кримінальному провадженні №0000852, внесеному до ЄРДР 18.12.2018 року, якою ОСОБА_3 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, -

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року, постановленою під час судового провадження в кримінальному провадженні №0000852, внесеному до ЄРДР 18.12.2018 року, відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 11.09.2019 року, та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу частково скасувати, змінити суму застави до 38 000 (тридцяти восьми тисяч) гривень.

Дослідивши апеляційну скаргу приходжу до висновку, що ухвала районного суду апеляційному оскарженню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 392 КПК України зазначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Відповідно до апеляційної скарги, обвинувачена оскаржує лише визначений розмір застави та просить його зменшити.

Згідно Рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року передбачено лише можливість оскарження ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині зменшення визначеного розміру застави, окремому оскарженню не підлягає.
Частиною четвертою статті 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, яка передбачає, що апеляційний суд повинен прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 392 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а також того, що оскаржена ухвала постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та оскаржується обвинуваченою лише в частині визначеного розміру застави, в зв`язку з чим, окремому оскарженню не підлягає, суддя-доповідач, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, приходить до висновку, що вказана ухвала районного суду не може бути предметом перегляду Одеського апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року, постановлену під час судового провадження в кримінальному провадженні №0000852, внесеному до ЄРДР 18.12.2018 року, якою ОСОБА_3 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для вручення обвинуваченій ОСОБА_3 , разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, в той самий строк, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя
Одеського апеляційного суду ОСОБА_2