Справа № 752/7937/17
Провадження №: 1-кс/752/8258/19
У Х В А Л А

02.09.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року в рамках кримінального провадження №0000045 від 04.12.2012 року, -
ВСТАНОВИВ:
до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» - адвоката ОСОБА_5 , в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.17 на об`єкт нерухомого майна нежилий будинок літера Б, загальною площею 736,5 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 63 (Шевченківський район), яке на праві власності належить ТОВ Компанія Укрріелтсервіс (код 31905120).
В обґрунтування клопотання зазначено, що ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» є власником нежитлової будівлі, загальною площею 736,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 63.
Ухвалою слідчого судді від 16.11.2017 року у справі №752/7937/17; провадження №1-кс/752/8934/17 накладено арешт на вказане майно.
Звертає увагу на той факт, що кримінальне провадження в якому здійснено арешт майна ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» відкрито ще у 2012 році, проте за період, що складає 6 років органом досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів, які вказують на те, що майно на яке накладено арешт добуте злочинним шляхом. До цього часу вказане кримінальне провадження не завершене, будь-хто до відповідальності не притягнутий, питання стягнення вказаного майна в будь-який спосіб не вирішено.
Також зазначає, що ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» жодним чином не порушувала вимоги чинного законодавства при набутті у свою власність арештованого майна. З моменту його набуття і до цього часу не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на його відчуження.
Необґрунтованим є обмеження права ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» розпоряджатися цим майном за відсутності будь-яких обставин, які вказують, що дії з цим майном можуть призвести до його втрати.
Вважає, що зі сторони органу досудового розслідування обмеження права власності, яке захищається законом здійснено без достатніх для цього підстав або, щонайменше такі підстави, на даний час, відсутні. Також, сторона заявника позбавлена можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності на вказане майно оскільки щодо нього існує встановлені судом обмеження.
На переконання заявника, 6 років є достатнім часом для органу досудового розслідування для здобуття відповідних доказів, які б доводили твердження органу досудового розслідування про те, що арештоване майно в добуте злочинним шляхом.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених підстав.
Прокурора ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту майна, оскільки на даний час у застосуванні цього заходу відпала потреба.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення адвоката та прокурора, приходжу до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000045, 16.11.2017 року у справі №752/7937/17; провадження №1-кс/752/8934/17 накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс».
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так,статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Із матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження в якому здійснено арешт майна ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» відкрито ще у 2012 році, проте за період, що складає 6 років органом досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів, які вказують на те, що майно на яке накладено арешт добуте злочинним шляхом. До цього часу вказане кримінальне провадження не завершене, будь-хто до відповідальності не притягнутий, питання стягнення вказаного майна в будь-який спосіб не вирішено.
Також, сторона заявника позбавлена можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності на вказане майно оскільки щодо нього існує встановлені судом обмеження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку , що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,7,16,28, 174, 309, 392, 532 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року в рамках кримінального провадження №0000045 від 04.12.2012 року - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.11.2017 на обєкт нерухомого майна нежитловий будинок літера «Б», загальною площею 736,5 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 63 (Шевченківський район), яке на праві власності належить ТОВ «Компанія «Укрріелтсервіс» (код 31905120).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1