УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника ПАТ «ІМЕКСБАНК» - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» в особі адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року (справа №761/39866/18, провадження 1-кс/761/27020/2018), у кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року,

ВСТАНОВИВ :

12 вересня 2019 року ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі адвоката ОСОБА_3 , звернулося до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, у кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року було задоволено клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, в тому числі: договір іпотеки, з майновим поручителем, серія та номер: 2647, виданий 30.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 5535153), відповідно до якого ТОВ «Україна» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях «ТЕХНО-КОМПЛЕКС-ЛЮКС» () (Боржник) перед АТ «ІМЕКСБАНК» () (кредитор) Договором іпотеки, з майновим поручителем, серія та номер: 2647, виданий 30.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ; іпотечний договір з майновим поручителем, другої черги, серія та номер: 5200, виданий 28.10.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 7495019), відповідно до якого ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях ТОВ «ДЕЛІВЕР» () (Боржник) перед АТ «ІМЕКСБАНК» () (кредитор) та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: нежитлові будівлі учбово-спортивної бази «Чорноморець», за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Вавілова академіка, будинок 5-а, реєстраційний номер: 01, що на праві власності належить ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» (); іпотечний договір з майновим поручителем, серія та номер: 6134, виданий 25.12.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 8255479), відповідно до якого ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: будівля, нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Маразліївська, будинок 1/20, реєстраційний номер: , що на праві власності належить АТ «ІМЕКСБАНК» ().

Адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки до закінчення ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» є неплатоспроможним, а відповідно до п.2 ч.1 ст.173 КПК України, не допускається арешт майна банку, віднесеного до неплатоспроможних.

Також зазначає, що вказане майно, а саме права вимоги належать на праві приватної власності ПАТ «ІМЕКСБАНК», що підтверджується Іпотечними договорами, копії яких додано до матеріалів клопотання. Крім того, в клопотання вказано, що вказані Права вимоги не набувались ПАТ «ІМЕКСБАНК» від будь кого, а виникли саме із Іпотечного договору, тобто ПАТ «ІМЕКСБАНК» є первісним власником Прав вимоги, а відповідно до Прав вимоги як майна не можу бути застосовано спеціальну конфіскацію.

Крім того, кримінальне провадження №0000081 від 18 березня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, не здійснюється щодо посадових осіб ПАТ «ІМЕКСБАНК», підозра в кримінальному провадженні №00000081 від 18 березня 2014 року не оголошена, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні ПАТ «ІМЕКСБАНК» не наділене, а тому арешт на майно ПАТ «ІМЕКСБАНК» було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відсутня.

Представник ПАТ «ІМЕКСБАНК» - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених. Зазначив про те, що необхідність в такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даний час відпала.

Слідчий Головного слідчого управління СБ України, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000081 від 18 березня 2014 року, в судове засідання не з`явився. При цьому на адресу суду надійшов лист за підписом заступника начальника відділу Головного управління СБ України ОСОБА_6 , в якому він заперечує щодо задоволення клопотання ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, вказує, що арешт на майнові права права вимоги за іпотечними договорами було накладено у зв`язку із необхідністю забезпечення майбутньої спеціальної конфіскації майна, оскільки вказані майнові права відповідають ознакам, зазначених в п.1 ч.1 ст.96-2 КПК України. Зазначив, що час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000081 від 18 березня 2014 року триває, тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №00000081 від 18 березня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року було задоволено клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, в тому числі: договір іпотеки, з майновим поручителем, серія та номер: 2647, виданий 30.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 5535153), відповідно до якого ТОВ «Україна» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях «ТЕХНО-КОМПЛЕКС-ЛЮКС» () (Боржник) перед АТ «ІМЕКСБАНК» () (кредитор) Договором іпотеки, з майновим поручителем, серія та номер: 2647, виданий 30.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ; іпотечний договір з майновим поручителем, другої черги, серія та номер: 5200, виданий 28.10.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 7495019), відповідно до якого ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях ТОВ «ДЕЛІВЕР» () (Боржник) перед АТ «ІМЕКСБАНК» () (кредитор) та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: нежитлові будівлі учбово-спортивної бази «Чорноморець», за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Вавілова академіка, будинок 5-а, реєстраційний номер: 01, що на праві власності належить ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» (); іпотечний договір з майновим поручителем, серія та номер: 6134, виданий 25.12.2014, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (Номер запису про іпотеку: 8255479), відповідно до якого ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: будівля, нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Маразліївська, будинок 1/20, реєстраційний номер: , що на праві власності належить АТ «ІМЕКСБАНК» ().

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2,ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщоарешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частинидругоїстатті 170 цього Кодексу); 31) можливістьспеціальноїконфіскації майна (якщоарешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частинидругоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розміршкоди, завданоїкримінальнимправопорушенням, неправомірноївигоди, яка отриманаюридичною особою (якщоарешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частинидругоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіхосіб.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, з метою забезпечення майбутньої спеціальної конфіскації майна, підстав, передбачених п.2.ч.4 ст.170 КПК України, оскільки майно та майнові права відповідають ознакам, зазначеним в п.1 частини 1 статті 96-2 КК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000081 від 18 березня 2014 року наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначені Права вимоги за Іпотечними договорами на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 , підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» в особі адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року (справа №761/39866/18, провадження 1-кс/761/27020/2018), у кримінальному провадженні №0000081 від 18 березня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1