г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1012/19
Номер провадження 1-кп/213/228/19
В И Р О К
Іменем України

19 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 30.03.2016 року вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76,104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік; ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 10.01.2017 року скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено до місць позбавлення волі; 30.10.2017 року звільнений на підставі закону України «Про амністію»; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.296 КК України (кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000756 від 10.07.2018 року та №0000802 від 25.07.2018 року), -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, учня 3-го курсу ДНЗ «Інгулецький професійний ліцей», не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України (кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000756 від 10.07.2018 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

І.

14.06.2018 року, приблизно о 21:55 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі своїм знайомим, неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходились біля магазину «Юліан» по пр. Седнєва, 21 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де ОСОБА_3 побачив раніше йому незнайомих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та в цей час у нього виник умисел на вчинення хуліганських дій у відношенні останніх. Реалізуючи який, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прослідували за ОСОБА_6 та ОСОБА_12 до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Приблизно о 22.00 годині 14.06.2018 року ОСОБА_3 перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи у групі осіб разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , який приєднався до його злочинних дій, маючи умисел, спрямований на хуліганство, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства та загальноприйнятих правил поведінки, знаходячись в громадському місці, в присутності ОСОБА_12 та мешканців будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , з метою показати свою зверхність над іншими громадянами, використовуючи малозначний привід, діючи з особливою зухвалістю умисно, спільно завдали ОСОБА_6 численних ударів (не менше 3 травматичних дій) руками та ногами в ділянки голови і тулуба. Хуліганські дії ОСОБА_3 , та неповнолітнього ОСОБА_4 тривали близько 3 хвилин та були припинені ОСОБА_12 та жителями будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , які відсторонили зазначених осіб від потерпілого ОСОБА_6 та не надавали можливості продовжувати хуліганські дії до приїзду працівників поліції.
Таким чином в результаті хуліганських дій ОСОБА_3 та неповнолітньго ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна, синців та забою м`яких тканин обличчя, закритого неускладненого перелому кісток носу, переломів верхньої щелепи справа та виличної кістки зліва. Згідно висновків судово-медичної експертизи №3/50 від 14.09.2018 року та №10/3/50 від 29.10.2018 тілесні ушкодження у вигляді: садна, синців та забою м`яких тканин обличчя, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, закритий неускладнений перелом кісток носу належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, переломи верхньої щелепи справа та виличної кістки зліва, належать до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і стосовно себе, і стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Вину визнає повністю, розкаюється у скоєному, просить суд суворо його не карати. Пред`явлений до нього цивільний позов потерпілого визнає у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, вину не визнав та пояснив, що він не приймав участь у тих подіях, які викладені в обвинувальному акті. У вказаний день та час він знаходився у себе дома за своїм місцем проживання, а ОСОБА_3 оговорює його, оскільки на його думку покриває іншу особу. ОСОБА_3 він знає приблизно п`ять років, у них є спільні знайомі, проте особо вони не спілкувались, Потерпілого не знає, не разу не бачив і не спілкувались. Перший раз побачив потерпілого в прокуратурі. Цивільний позов потерпілого не визнає повністю. При цьому, під час судових дебатів, неповнолітній ОСОБА_4 повністю погодився з думкою прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він у вказаний в обвинувальному акті час він повертався додому разом з батьком, біля магазину "Юліан" сиділа компанія, приблизно 10-12 чоловік, він ні кого з них не знав і конфліктів до цього з ними не було, коли вони проходили поруч вони попросили їх закурити, вони їм відмовили, компанія встала та пішла за ними. Біля під`їзду ОСОБА_3 кинув в нього камінь, від якого він ухилився, потім ОСОБА_3 почав махати в їх сторону ногами, потім ОСОБА_3 вдарив його рукою в область вуха, від цього удару він втратив свідомість та впав, а коли отямився - вже біля нього була його дружина. Всі події біля під`їзду було добре видно, оскільки було освітлення. Під час того, як ОСОБА_3 намагався їх ударити ОСОБА_4 в цей момент викрикував в їх бік нецензурну лайку, поводив себе дуже зухвало і перед тим, як він отримав удар від ОСОБА_3 , він побачив, що ОСОБА_4 пішов прямо на нього. Коли він впав ОСОБА_4 бив його ногами в голову, ударів було не більше трьох. Батько був з ним поруч постійно і до кінця сутички, крім нього ніхто інший не допомагав зупинити бійку. Цивільний позов він підтримує повністю, просить його задовольнити. Після побиття він був місяць на лікарняному. У нього зараз дитина коли виходить у вечері на вулицю, то боїться. Вони вже до лікарів звертались. До цивільного позову він додає всі підтвердження матеріальної шкоди, всі квитанції і всі чеки.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він разом з сином ОСОБА_6 у вказаний час йшли до сина додому, проходили біля магазину "Юліан", там сиділа компанія, 10-12 молодих людей, які попросили у них закурити, вони відмовили і пішли далі, а компанія пішла за ними, при цьому лаялись та провокували на бійку. Біля їх під`їзду він сказав сину, щоб той діставав ключі та відкривав двері, далі ОСОБА_3 кинув в них камінь, вони ухилились від нього, потім син вискочив із за нього та отримав удар в голову від ОСОБА_3 , який наніс удар правою рукою зжатою в кулак від чого син впав та втратив свідомість. Далі його сина били ногами в голову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а він намагався схопити їх. Ще двоє підбігли, він їх зупинив на клумбі. Сутичка тривала приблизно п`ять хвилин, потім хтось почав кричати, що викликали поліцію і всі розбіглись. Весь цей напад та обличчя нападників було добре видно, оскільки територія біля під`їзду освітлюється. Ніхто з нападників на зауваження та крики його та сусідів припинити бійку не реагував.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що у вказаний день та час вона гуляла разом з дитиною, потім сіла на лавочку біля під`їзду і почула, що хтось комусь кричить, щоб діставав ключі та побачила як в потерпілого кинули камінь, на що вона зробила зауваження. Потерпілому перший удар наніс саме ОСОБА_3 і після цього удару потерпілий впав. Далі його били ногами в голову, хто саме вона не знає. В цей момент батька потерпілого тримали. Вона добре все бачила, оскільки територія освітлюється. На її крики компанія не реагувала, вона викликала поліцію і нападники почали тікати та пробігли біля неї.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що у вказаний день та час вона була на балконі та побачила навпроти будинок та біля під`їзду натовп, там була перепалка. По голосу вона впізнала потерпілого ОСОБА_15 , потім і його батька. ОСОБА_15 і батько намагались потрапити в під`їзд. Хлопець, що стояв ближче до ОСОБА_15 кинув в нього камінь і не попав. Вона зразу ж почала дзвонити дружині ОСОБА_15 . Ближче до ОСОБА_15 стояв ОСОБА_3 а зразу за ним ОСОБА_4 . ОСОБА_3 вона впізнала, оскільки бачила його обличчя раніше. Саме ОСОБА_3 наніс перший удар ОСОБА_15 в область обличчя. Після цього удару ОСОБА_15 впав. Компанія розділилась, одні били ногами по голові ОСОБА_15 , інші були біля батька ОСОБА_15 . Коли потерпілого почали бити ногами, в той момент вона вискочила на вулицю. Люди кричали і з балконів і з вулиці, щоб припинили бійку. Коли вона підійшла до ОСОБА_15 його голова вся була в крові, очі були заплилі, він був непритомний. Коли почали кричати, що викликали поліцію ця компанія розбіглась хто куди. Всі ці події добре освітлювались, обличчя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були під світлом, тому вона їх зразу ж впізнала.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною потерпілого, у вказаний день та час вона знаходилась дома, збиралась укладати дітей спати коли їй зателефонувала сусідка з сусіднього будинку і сказала, що її чоловіка б`ють. Вона вибігла у під`їзд, самого побиття вона не бачила. Вона тільки побачила, як нападники всі розбігались, їх приблизно було чоловік 10. Вона побачила, як її чоловік лежав скривавлений. Вона бачила та запам`ятала обвинувачених. ОСОБА_17 запам`ятала, тому що у нього була зірка та сіра кофта, у ОСОБА_18 була світла футболка і темна кепка. Вона підійшла до чоловіка, він був у весь в крові, з носа текла кров, рот був відкритий, він був весь синій, голова лежала на асфальті, та була направлена в сторону проспекту. Після тих подій її чоловік став дратівливий, нервовий, у нього часті головні болі, часто болить переламана щелепа. Їх старша дитина стала сильно боятись, він боїться сторонніх людей, боїться сам ходити по вулиці. Він не впізнав батька після операції.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується нижче вказаними доказами, які, кожний окремо, на думку суду є належними, допустимими, достовірними, пов`язаними між собою і є достатніми для визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними:

- витягом з ЄРДР від 10.07.2018 року про надходження заяви потерпілого ОСОБА_6 про те, що 14.06.2018 року, приблизно о 22:00 годин невідома особа, перебуваючи біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правова кваліфікація - ч. 1 ст. 122 КК України; після перекваліфікації - ч. 2 ст. 296 КК України (а.с. 1, 75, 76);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 липня 2018 року (а.с. 2);

- випискою з медичної карти стаціонарного хворого № У-7324 стоматологічного відділення стосовно ОСОБА_6 , направлення в стаціонар 18.06.2018, виписка 09.07.2018, повний діагноз - осколковий перелом верхньої щелепи. ЗЧМП СГМ. Перелом кісток носу. Хірургічні операції - репозиція відламків, межщелепне витяжіння (а.с. 19);

- висновком експерта № 3/50 від 14.09.2018 року судово-медичної експертизи по мед. документам, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (проведена за клопотанням слідчого та ухвалою слідчого судді (а.с. 22, 23), згідно якого, спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді забою м`яких тканин, садин та синців обличчя, закритого перелому кісток носу, осколкового перелому верхньої щелепи, струсу головного мозку - ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути стиснута в кулак рука, взута нога, або інший предмет з аналогічними характеристиками, про що свідчать їх характер та особливості; давність їх спричинення може відповідати 14.06.18р., що також підтверджується даними мед. документів. Ушкодження призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню. Локалізація та особливості ушкоджень не характерні для виникнення їх внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту на площину (тверду поверхню) (а.с. 24);

- висновком експерта № 10/3/50 від 29.10.2018 року судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (проведена за клопотанням слідчого та ухвалою слідчого судді (а.с. 56-59), згідно якого садна, синці та забій м`яких тканин обличчя мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як 6 днів і за цією ознакою належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Закритий неускладнений перелом кісток носу призводить до розладу здоров`я понад 6, але не менше 21 дня і за цією ознакою належить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Переломи верхньої щелепи справа та виличної кістки зліва призвели до тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню. Всі тілесні ушкодження виникли у швидкій послідовності, одне за одним. Удари наносились в обличчя в напрямку переважно спереду-назад, можливо зі сторони - в сторону. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути стиснута в кулак рука, взута нога, або інший предмет з аналогічними характеристиками (а.с. 64-66);

- висновком експерта № 7/10/3/50-18р. судово-медичної експертизи від 21.02.2019 року (проведена за клопотанням слідчого та ухвалою слідчого судді (а.с. 97-99), згідно якого, для спричинення чисельних переломів кісток обличчя, потрібна значна сила та відносно обмежена контактна поверхня травмуючого предмету, що зазвичай буває при нанесенні ударів взутою ногою з доволі жорсткою підошвою, або окремими елементами конструкції та оздоблення (а.с. 100-102);

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , попереджених про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, під час судового розгляду, які повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного, також узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 і згідно яких обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у час, місті та при обставинах, викладених в обвинувальному акті маючи умисел, спрямований на хуліганство, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства та загальноприйнятих правил поведінки, знаходячись в громадському місці, в присутності ОСОБА_12 та мешканців будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , з метою показати свою зверхність над іншими громадянами, використовуючи малозначний привід, діючи з особливою зухвалістю умисно, спільно завдали ОСОБА_6 численних ударів (не менше 3 травматичних дій) руками та ногами в ділянки голови і тулуба. Хуліганські дії ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 тривали близько 3 хвилин та були припинені ОСОБА_12 та жителями будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 ;
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який прямо указав на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які у час, місті та при обставинах, викладених в обвинувальному акті нанесли йому тілесні ушкодження в громадському місті, при цьому діяли умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок;

- добровільними зізнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду, який повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті і стосовно себе, і стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому, його показання узгоджуються з показаннями свідків та потерпілого.

Судом не приймається до уваги позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої він не тільки не вчиняв кримінальне правопорушення, а і не був на місці його вчинення, бо у цей час знаходився вдома, оскільки такі обставини повністю спростовуються сукупними показаннями свідків - ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , показаннями потерпілого ОСОБА_6 та показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 які повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного і згідно яких ОСОБА_4 не тільки у вказаний в обвинувальному акті день та час був на місці вчинення кримінального правопорушення, у групі осіб грубо та зухвало порушував громадський порядок, що бачили всі вказані особи, а також безпосередньо вчинив те кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_6 , в якому він обвинувачується, на що безпосередньо вказує потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_19 , та у свою чергу підтвердили свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_14 .

ІІ.

Крім того, судом встановлено, що 23.07.2018 року, приблизно о 17.00 годині, обвинувачений ОСОБА_20 , знаходячись біля будинку №25 по вул. Каткова в Інгулецькому районі, м. Кривого Рогу зустрів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у якої в руках побачив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J500HZKDSEK» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, ОСОБА_3 , діючи повторно, переслідуючи корисливу мету, зловживаючи довірою зі сторони ОСОБА_7 , засновану на знайомстві з ним, під приводом потреби зробити телефонний дзвінок попросив у останньої належний їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J500HZKDSEK» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , запевнивши ОСОБА_7 , що поверне мобільний телефон, одразу після дзвінка, при цьому достовірно знаючи, що повертати мобільний телефон він не буде. ОСОБА_7 , будучи впевнена у правомірності дій ОСОБА_3 добровільно передала їй належний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J500HZKDSEK» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №1644/19 від 17.05.2019 становить 2219,40 гривень, в який вставлена сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №1644/19 від 17.05.2019 становить 71 гривню та картка пам`яті Micro SD об`ємом 64 GB, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №1644/19 від 17.05.2019 становить 160,20 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій корисливий умисел, шляхом зловживання довірою останньої, незаконно заволодів вказаним вище мобільним телефоном і з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2450,60 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнає повністю, розкаюється у скоєному, просить суд суворо його не карати. Зазначив, що шкоду потерпілій ОСОБА_7 не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила всі обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та зазначила, що шкода їй не відшкодована, покарання ОСОБА_3 просила призначити на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Оскільки обвинувачений та потерпіла повністю підтвердили ті обставини, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового розгляду їх не оспорювали, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням спільної думки сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Ухвалюючи вирок, суд, в числі іншого, враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, виконуючі вимоги статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу винного, який зі слів має професійно-технічну освіту та здобув професію маляра-штукатура (документального підтвердження суду не надано), є не одруженим, не працює, утриманців не має, згідно останньої побутової характеристики за місцем проживання характеризується негативно - за останні півроку неодноразово поступали скарги від сусідів та мешканців будинку про порушення громадського порядку (Побутова характеристика № 275 від 22.05.2019 року на а.с. 59), під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (а.с. 57, 58, 108, 109), раніше судимий -30.03.2016 року вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу, за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік; ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 10.01.2017 року звільнення від відбуття покарання скасовано та направлено до місць позбавлення волі; 30.10.2017 року звільнений на підставі закону України «Про амністію» (а.с. 105). Таким чином, ОСОБА_3 на момент вчинення кримінальних правопорушень і на момент ухвалення даного вироку має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Суд також враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

У свою чергу, суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 від 27.06.2019 року, згідно якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий і його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 - рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують йому покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене за ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України також у вигляді позбавлення волі з остаточним призначенням покарання згідно правил ч. 1 ст. 70 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, виконуючи вимоги статті 103, ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який не одружений, навчається в ДНЗ "Інгулецький професійний ліцей" на 3-му курсі за спеціальністю "Електрогазозварник. Електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах" , згідно характеристики з місця навчання зарекомендував себе як не старанний учень, потребує контролю, має пропуски без поважних причин, на зауваження стосовно пропусків реагує, на уроках виробничого навчання завдання виконує добре, має позитивні зміни в навчанні, за характером доброзичливий, товариський, спокійний, конфліктних ситуацій не створює (а.с. 119), згідно характеристики з місця проживання скарг від сусідів та родичів не поступало, вів нормальний спосіб життя (а.с. 115), під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (а.с. 116, 117), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно Звіту про неповнолітнього обвинуваченого, затвердженого начальником служби у справах дітей 08.05.2019 року неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина, що проживає в сім`ї, яка проживає в складних життєвих обставинах, вину визнає, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність, виховується в неповній родині, з матір`ю не проживає, фактично проживає з родиною колишнього співмешканця матері ОСОБА_21 , мати не працює, зловживає алкогольними напоями, не контролює поведінку та позаурочну зайнятість сина, до суду направлений позов про позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , служба у справах дітей просить не застосовувати до неповнолітнього міру покарання, пов`язану з реальним відбуванням у місцях позбавлення волі. Згідно висновку уповноваженого органу з питань пробації від 31.05.2019 року ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький і його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують йому покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання за ч. 2 ст. 296 КК України, достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України. При цьому, з урахуванням всіх вищезазначених обставин, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Щодо вирішення питання стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 (том 1, а.с. 110-112), суд приходить до наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого. Пунктом 3 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
В даному випадку, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди є повністю обґрунтованим, доведеним, підтвердженим належними документальними доказами (том 1, а.с. 113-126) і підлягає повному задоволенню.

Слід також зазначити, що приймаючи рішення про стягнення розміру моральної шкоди суд враховував характер і об`єм фізичних страждань позивача, глибину його душевних переживань, їх термін, вимушені зміни у житті останнього, а саме те, що внаслідок агресивних протиправних дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому було спричинено моральну шкоду, так як мало місце умисне протиправне ушкодження його здоров`я вказаними особами, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переніс певні моральні страждання: пригнічений психічний стан, переживання за своє життя, тривалі фізичні болі, відчуття страху за своє майбутнє здоров`я, що у сукупності також викликало глибокий стрес.

Приймаючи рішення про солідарне стягнення шкоди з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд виходив з того, що солідарну відповідальність із відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, несуть особи, діяння яких були об`єднані спільним умислом, а заподіяна ними шкода стала наслідком їхніх спільних дій, що судом було і встановлено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 376, 392, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 30.05.2019 по 08.09.2019 включно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі - 14 572 грн. 78 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень, а всього - 44 572 (сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят дві) гривні 78 копійок.

Матеріали кримінальних проваджень №0000756 та №0000802 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1012/19 (пр. №1-кп/213/228/19).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .