Справа № 492/99/18
Провадження № 1-кс/492/667/19
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2017 р., -

ВСТАНОВИВ:
20.08.2019 р. представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2017 р., посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки слідчим не було допитані посадові особи та поняті з метою встановлення причин від`єднання лівого колеса причепу, а саме:

ОСОБА_6 , слідчу СВ Арцизького BП ГУНП в Одеської області, яка 07.03.2018 року організувала виїзд у місто Ізмаїл для огляду причепа "Турист" ШКЗ-06 р/н НОМЕР_1 у присутністю водія ОСОБА_7 експерту ОСОБА_8 . На той час вона проводила досудове розслідування кримінального провадження № 00000601;

ОСОБА_8 , експерта ОНДІСЕ, який 07.03.2018 року у місті Ізмаїл у присутністю слідчого ОСОБА_6 та водія ОСОБА_7 провів огляд причепа "Турист" ШКЗ-06 р/н НОМЕР_1 ;

ОСОБА_9 , поліцейського взводу обслуговування СП-3 ГУНП в Одеської області, який на місці пригоди склав на ОСОБА_7 протокол про адміністративне правопорушення БР № 039561;

ОСОБА_10 , поліцейського взводу обслуговування СП-3 ГУНП вОдеської області, якій на місці пригоди склав матеріали пригоди;

ОСОБА_11 , понятого, у часника огляду місця приходи;

ОСОБА_12 , понятого, учасника огляду місця пригоди;

ОСОБА_13 , понятого, учасника огляду місця пригоди, тому просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в силу ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі за текстом КПК України) відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000601на підставі яких було винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 02.07.2019 року слідчим СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, внесеного 02.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17.12.2018 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_14 надав письмові вказівки слідчому по кримінальному провадженню № 0000601.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та постанови слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601, письмові вказівки прокурора від 17.12.2018 року слідчим не виконанні.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відповідно до вказівки прокурора не було: вирішено питання про можливість та доцільність проведення судової транспортно-трасологічної експертизи на дослідження якої поставити питання про механізм утворення слідів на асфальтному покритті, залишених автопричепом «Турист» з якого відокремилось колесо, відображених у фототаблиці до протоколу огляду МП; не було допита ОСОБА_7 у якості свідка його, як водія автомобілю ВАЗ, та чи проводив він станом на теперішній час будь-які ремонтні роботи автомобіля та автопричепа;

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні постанови про визнання транспортних засобів речовими доказами та звернення з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказані транспортні засоби, для уникнення їх знищення та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.
Транспортними засобами, в зв`язку з керуванням якими настає відповідальність за ст. 286 (а також які є ознакою складів злочинів, передбачених ст ст. 287, 289, 290), виступають транспортні засоби: 1) які приводяться в рух двигуном внутрішнього згоряння з робочим об`ємом понад 50 см або іншим механічним двигуном (електричним, паровим тощо), що забезпечує конструктивну швидкість, яка перевищує 40 км/год; 2) для керування якими потрібне посвідчення, що видається органами ДАІ і надає право пересування шляхами загального користування; 3 підлягають періодичному державному технічному огляду; 4) підлягають обов`язковому страхуванню цивільної відповідальності.
Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами (проїзд на забороняючий сигнал світлофора, експлуатація автомобіля з певними технічними несправностями тощо); 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки чи приписів дорожних знаків, неправильне користування зовнішніми світловими приладами).
Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху.
Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху, тобто в процесі пересування транспортних засобів. Тому не охоплюється ст. 286 заподіяння шкоди під час ремонту транспортних засобів чи в ході виконання ними певних спеціальних (не транспортних) операцій (наприклад, під час переміщення ґрунту бульдозером, збирання врожаю самохідним комбайном).
Кримінальна відповідальність за ст. 286 настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Про поняття середньої тяжкості тілесного ушкодження див. коментар до ст. 122. Заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст286,
Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286.
Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 286 наслідків.
Суб`єкт злочину спеціальний. Це осудна особа, яка досягла 16-річного віку і керує транспортним засобом. Особою, яка керує транспортним засобом, вважаються: водій; інструктор, який керує навчальним водінням; службова особа, яка дає водію обов`язкові для виконання вказівки. При цьому не мають значення наявність чи відсутність в особи права володіння чи користування цим транспортним засобом, посвідчення на право управління транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною. При умисному ставленні до наслідків вчинене кваліфікується за статтями Особливої частини КК, що передбачають відповідні умисні злочини.
Кваліфікуючими ознаками злочину є спричинення в результаті порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту: 1) смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження одному чи кільком потерпілим (ч. 2 ст. 286). Якщо під час дорожньої події заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, то скоєне кваліфікується за частиною статті, яка передбачає найбільш тяжкий вид ушкоджень; 2) загибелі кількох осіб (ч. З ст. 286), За ч. З ст. 286 порушення правил безпеки руху й експлуатації транспорту кваліфікується тоді, коли смерть кількох осіб була результатом однієї дорожньої події. Дві чи більше подій, в результаті кожної з яких настала смерть однієї особи, не можна оцінювати як наслідок - загибель кількох осіб.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Що стосується вимог скаржника про допит свідків та інших учасників справи, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до вимог КПК України, сторона кримінального провадження повинна звернутися до слідчого з клопотанням, за результати розгляду зазначеного слідчий, задовольняє заявлене клопотання чи виносить постанову про відмову, яка може бути оскаржена у відповідності до вимого КПК України.
Враховуючи, що слідчим суддею встановлено порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постановапро закриття кримінального провадження - скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2017 р. задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2017 р.- скасувати.

В іншій частині - відмовити

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає

Слідчий суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1