КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3840/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до своєї апеляційної скарги, в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено, а фактично частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень, щодо

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка працює в ТОВ «ГЗ Електроприлад України» на посаді бухгалтера, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що остання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, і може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваної та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подали в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 апеляційні скарги, в яких вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити підозрювану ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Захисник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зокрема, апелянт зазначає, що стороною захисту не оскаржується обґрунтованість підозри, яка повідомлена ОСОБА_8 в частині підписання заяви про надання згоди на включення в коло спадкоємців після смерті ОСОБА_10 та довіреності на представлення інтересів, виданої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , але, на думку автора апеляції, слідчий суддя неправильно оцінив усі докази в сукупності та обрав найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Між тим, апелянт стверджує, що за фактом заволодіння майном померлої ОСОБА_13 жодних доказів вини підозрюваної ОСОБА_8 не надано. Крім того, захисник ОСОБА_9 вважає, що слідчим суддею не було враховано належним чином, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та чому саме цей винятковий запобіжний захід необхідно застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Також апелянт стверджує, що ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні у даному кримінальному провадженні. До того ж, автор апеляції звертає увагу, що підозрювана ОСОБА_8 неодноразово з`являлася на допити в якості свідка у цьому кримінальному провадженні, добровільно надавала зразки підпису для проведення почеркознавчої експертизи, у неї проводився обшук, тобто підозрюваній понад рік відомо, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року та за яким фактом, а також вона добровільно прийшла за першим викликом слідчого. При цьому захисник відмічає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі був визначений ОСОБА_8 розмір застави, який є занадто великим, а також наголошує, що у останньої на утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою.

24 червня 2019 року від захисника ОСОБА_7 до Київського апеляційного суду надійшли доповнення до його апеляційної скарги, в яких він просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зокрема, апелянт звертає увагу, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, вказаних у клопотанні прокурора, містяться в матеріалах кримінального провадження, однак слідчим суддею не наведено, які саме ці обставини та в яких саме матеріалах кримінального провадження вони знаходяться. Крім того, автор апеляції стверджує, що слідчий суддя, не досліджуючи доказів, не визнаючи їх вагомість, не встановлюючи фактів, що мають значення для кримінального провадження, на припущеннях прокурора формально вирішив питання про задоволення клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу. До того ж, захисник вважає, що не може вважатися законним і висновок слідчого судді щодо визначення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти, оскільки слідчим суддею не досліджувався майновий та сімейний стан підозрюваної, докази на підтвердження ризиків, на які посилався прокурор, а тому визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід є явно непомірним для ОСОБА_8 та її сім`ї. Також автор апеляції відмічає, що станом на момент подачі доповнень до апеляційної скарги, тобто станом на 24 червня 2019 року, ОСОБА_8 була звільнена з-під варти, оскільки її чоловіком було внесено заставу у вказаному в оскаржуваній ухвалі слідчого судді розмірі, однак, на думку апелянта, це не спростовує доводів апеляційної скарги щодо непомірності для підозрюваної такої суми застави з огляду на її заробітну плату, місце проживання та наявність на її утриманні матері, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до своєї апеляційної скарги, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні центрального апарату Державного бюро розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0004087, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України.

05 лютого 2019 року постановою Генерального прокурора України ОСОБА_14 було доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року центральному апарату Державного бюро розслідувань.

23 квітня 2019 року постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_15 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року було продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 02 березня 2019 року.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неодноразово зупинялося та відновлювалося.

Останній раз досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року було відновлено 10 червня 2019 року постановою прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 .

Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_15 від 10 червня 2019 року було уточнено дванадцяти місячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року та було визначено строк його закінчення через 21 день, тобто 30 червня 2019 року.

10 червня 2019 року об 11 год. 36 хв. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

12 червня 2019 року (клопотання датоване 10 червня 2019 року) прокурор третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 1009 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1938892 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Це клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року клопотання прокурора було задоволено, а фактично частково задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винною у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ці ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.

Крім того, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про її особу, а також з огляду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення ОСОБА_8 застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень, як альтернативи застосованому щодо неї запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і не суперечить положенням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 3 ст. 183 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, в тому числі і порушень правил підсудності, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до своєї апеляційної скарги, в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року, якою задоволено, а фактично частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з доповненнями, внесеними останнім до своєї апеляційної скарги, в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4