11-сс/804/699/19

Категорія: ст. 194 КПК України Слідчий суддя: Ковтуненко В.О.
Доповідач: Преснякова А.А.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

та справ про адміністративні правопорушення

Донецького апеляційного суду

у складі: головуючого судді Преснякової А.А.

суддів Бєдєлєва С.І., Сєдих А.В.

за участю секретаря Костоманової А.Є.

прокурора Козачок І.О.

захисника Хмаріної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 адвоката Хмаріної О.В. на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красноармійськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 11.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 у квітні 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) був зарахований на посаду водія-механіка БМП-1 «4 взвод, 4 рота, 2 мотострелкового батальйона 5 отдельной мотострелковой бригады (в/ч 08805) 1 Армейского корпуса Министерства обороны» терористичної організації «Донецька народна республіка», штаб якого дислокувався в м. Макіївка Донецької області і йому було присвоєно військове звання «рядовой». При зарахуванні на посаду останній обрав собі позивний « ОСОБА_2 », йому була видана автоматична вогнепальна зброя автомат АК-74 із невстановленою в ході досудового розслідування кількістю набоїв до нього, він був забезпечений військовою формою одягу.

До функціональних обов`язків ОСОБА_1 входило: утримання БМП-1 в справному стані і підтримання його боєздатності, керування БМП-1 під час виїзду, за час перебування на цій посаді він здійснив один виїзд на БМП-1 на навчальний полігон в м. Торез, на посаді водія-механіка у вказаному підрозділі він проходив службу до початку липня 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), після чого звільнився за власним бажанням.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 вступив до складу незаконного збройного формування «Танковый батальйон «Дизель» в/ч 08810» терористичної організації «Донецька народна республіка» і був зарахований на посаду водія-механіка танку Т-72 4 роти даного батальйону, пункт постійної дислокації якого знаходився в м. Донецьк (мікрорайон Мирний в офісній будівлі пожежної частини).

До його функціональних обов`язків входило: обслуговування танку Т-72 і підтримання його в бойовій готовності, за час служби неодноразово приймав участь у навчаннях на танковому полігоні в м. Шахтарськ Донецької області, йому була видана автоматична вогнепальна зброя автомат АК-74 із невстановленою в ході досудового розслідування кількістю набоїв до нього, він був забезпечений військовою формою одягу.

На посаді водія-механіка у вказаному підрозділі ОСОБА_1 проходив службу до осені 2017 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), після чого він звільнився за власним бажанням.

Взимку 2018 року ОСОБА_1 вступив на службу до складу незаконного збройного формування «разведывательная рота 5 отдельной бригады 1 Армейского корпуса Министерства обороны в/ч 08805» і був зарахований на посаду снайпера, забезпечений військовою формою одягу і снайперською гвинтівкою «СВД».

За час служби в роті розвідки ОСОБА_1 перебував на передових позиціях (на лінії зіткнення) в районі промислової зони на околицях м. Докучаєвськ Донецької області і під час бойових чергувань здійснював спостереження за підрозділами ЗСУ з використанням труби розвідника.

Приблизно через місяць ОСОБА_1 був переведений до підрозділу «4 взвод, 4 роты, 2 мотострелкового батальйона» вказаної бригади, де займав посаду старшого стрільця, за ним була закріплена стрілецька зброя «АК-74» і «ГП-25», до його функціональних обов`язків входило забезпечення зв`язку командира взводу з командиром роти за допомогою портативної радіостанції, він виконував завдання з оборони позицій «Крокодил» на околиці м. Докучаєвськ Донецької області. Пункт постійної дислокації вказаного підрозділу знаходився в центрі міста Докучаєвськ в двоповерховій будівлі.

Таким чином, впродовж квітня 2015 року січня 2019 років ОСОБА_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, приймав участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалізацію цілей і завдань її силового блоку.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_1 не затримувався, 11.10.2019 року йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням 11.10.2019 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про затримання у залі судового засідання Кособрюхова Р.О. і застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300 гривень.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2019 року частково задоволено клопотання слідчого, застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» на 59 днів по 09.12.2019 року включно з визначенням розміру застави у сумі 192 100грн. та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України у разі сплати застави терміном до 09.12.2019 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

Захисник Хмаріна О.В. просить скасувати оскаржуване судове рішення і відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі, обрати стосовно її підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 20.00год. до 06.00год., звільнивши його з під варти у залі суду.

Зазначає, що при постановлені ухвали слідчий суддя не врахував, що до клопотання слідчого не було додано жодного характеризуючого та щодо стану здоров`я відносно її підзахисного документу, що порушує всебічність, неупередженість обставин кримінального провадження, а також ставить під сумнів законність проведення досудового слідства у цілому.

Зазначає, що у клопотанні слідчого відсутні документи, які підтверджують причетність ОСОБА_1 до участі у терористичній організації, наявне якесь пояснення ОСОБА_3 , який нібито спілкувався з ОСОБА_1 під час проходження останнім служби у танковому батальйоні «Дизель», але пояснення не є процесуальним документом, тому суд не може брати його до уваги при вирішенні цього питання.

Обрання стосовно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не на фактах, які дійсно підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а на припущеннях, тому вважає, що слідчий суддя необґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, оскільки, на її думку, санкція статті, яка передбачає покарання за вчинення тяжкого злочину, не може бути єдиним аргументом щодо застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, а слідчий суддя не навів у рішенні обставини, які б вказували на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і взагалі не мотивував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначає, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , проживає з батьками 1956 і 1960 року народження, які є пенсіонерами за віком.

Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України і вирішив питання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підозрюваного підтримала апеляційну скаргу та показала, що підозра за ч. 1 ст. 258-3 КК України не обґрунтована, її підзахисний має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживав разом з батьками, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому, на її думку, стосовно нього можливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Прокурор не визнав апеляційних доводів, вважав підозру обґрунтованою, зазначив, що під час розгляду клопотання слідчого в суді доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу і зазначених у клопотанні слідчого, обраний судом запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_1 саме у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, тоді як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу і просила задовольнити вимоги у повному обсязі, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити ухвалу слідчого судді без змін, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви Суду

В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків для застосування саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором.

Колегія суддів, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші), вважає, що в ході досудового розслідування, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження. Така інформація щодо ОСОБА_1 в матеріалах справи існує, доведена прокурором, проаналізована слідчим суддею, тому обґрунтованість підозри у колегії суддів не викликає сумнівів.

З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні доводи захисту щодо відсутності розумної підозри необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя з урахуванням як діючого законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, в участі у терористичній організації, злочину проти громадської безпеки, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна або без такої, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вказав на існування ризиків, які дають підстави вважати, що існують ризики, а саме, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інші правопорушення, чинити перешкоди слідству, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя, приймаючи рішення про обрання стосовно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, так і існування зазначених ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які знайшли своє підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого, так і в ході апеляційного розгляду.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею визначений розмір застави, в цій частині ухвала слідчого судді не оскаржувалася стороною захисту.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання стосовно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним, апеляційні вимоги захисника не підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 адвоката Хмаріної О.В. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Преснякова А.А.

Судді: Бєдєлєв С.І.

Сєдих А.В.