йСправа № 304/646/19 Провадження № 1-кп/304/146/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000106 від 13 березня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючої, перебуває у громадянському шлюбі (має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей), громадянки України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

згідно обвинувального акту, у червні 2015 року обвинувачена ОСОБА_4 шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 5 000 грн. підробила довідку про доходи її чоловіка ОСОБА_6 № 88 від 15 червня 2015 року, та внесла у його трудову книжку серії НОМЕР_1 неправдиві відомості про те, що з 15 червня 2014 року він працює охоронцем за трудовим договором в Ужгородському національному університеті, де відповідно й отримує заробітну плату, після чого 18 червня 2015 року з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, подала вказані документи до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, внаслідок чого в період з 01 червня по 30 листопада 2015 року їй незаконно було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на суму 30 322,32 грн., однак ОСОБА_4 не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки виплати не було проведено у зв`язку з виявленням підроблення офіційних документів, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.190 КК України.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрито.

20 червня 2019 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачена визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просила її затвердити.

Прокурор також просила затвердити дану угоду та пояснила, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченої, відповідно до положень ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до неї застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 червня 2019 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1