Провадження № 1-в/317/317/2019
Справа № 317/3569/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.03.2015 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засудженого вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2015 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення. Клопотання вмотивоване тим, що засуджений працює з моменту прибуття до колонії, має чотири заохочення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він працює з травня 2016 року. За час відбування покарання отримав професійно-технічну освіту. Також він має хворого батька, матір інваліда та неповнолітню доньку.

У судовому засіданні захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , підтримав клопотання, зазначив, що засуджений сумлінно виконував обов`язки, працював, тим самим став на шлях виправлення.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з огляду на нестабільну поведінку засудженого.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , його захисника, представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.09.2015. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, яке виразилося у порушенні локалізації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора, стягнення накладене до набуття вироком чинності, заохочень не мав.

З 25.04.2016 відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», допустив десять порушень вимог режиму відбування покарання, які виразились у порушенні розпорядку дня, порушенні локалізації, нетактовній поведінці, порушенні дисципліни строю, зберіганні та використанні саморобних електроприладів, підбурюванні інших засуджених до непокори та у невиконанні законних вимог адміністрації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Дев`ять стягнень погашені та одне стягнення зняте у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, а також з нагоди святкування 25 річниці Незалежності України має чотири заохочення правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований різноробочим. Із засудженими підтримує стосунки як позитивної, так і негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи може проявити грубість, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має задовільний рівень необхідних навичок. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх не тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік немає. За вироком суду має позов 35000,00 грн., який повністю не відшкодований.

Отже, характеристика ОСОБА_5 є негативною.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення та одинадцять стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Попередні характеристики від 23.08.2017, 05.09.2017, 03.10.2017, 20.06.2018, які містяться в особовій справі засудженого, також є вкрай посередніми.

Крім того, у період відбування покарання засуджений працював у промисловій зоні лише окремі, нетривалі періоди.

Таким чином, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого та його захисника про те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1