ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1629/19 Справа № 205/9323/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно,
за участю:
представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0003385, відомості які внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та накладено арешт на предмети, які виявлені та вилучені в ході огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 40 Б, а саме:
- автомобіль марки BMW Х5 чорного кольору, д/н НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що 24.10.2019 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника поліції про те, що 24.10.2019 року близько 12:15 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 40 б, було зупинено транспортний засіб BMW X5 чорного кольору д/н НОМЕР_1 , та водієм було надано документи з явними признаками підробки та при перевірці номерів агрегатів встановлено, що на рамі автомобіля відсутній номери маркування НОМЕР_3 , що може свідчити про їх знищення кустарним способом (ЄО 35313).
Під час проведення огляду було виявлено та вилучено вказаний автомобіль, який постановою слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 24 жовтня 2019 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003385.

З метою забезпечення збереження речових доказів, суд прийшов до висновку, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні предмети, які виявлені та вилучені в ході огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 40 Б, підлягають арешту.
Адвокат ОСОБА_6 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк подачі апеляційної скарги, як пропущений з поважних причин, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучити арештований автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та передати ОСОБА_11 .
Щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді вказує, що повний текст ухвали слідчого судді було оголошено 01 листопада 2019 року, на якому ОСОБА_7 , у зв`язку з хворобою неповнолітньої дитини не мала можливості бути присутньою. Отримавши копію судового рішення 04.11.2019 року звернулась за допомогою до адвоката, і 05.11.2019 року була подана апеляційна скарга.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 травня 2015 року за результатами досудового розслідування по кримінальній справі №0000625 за ознаками ст. 290 УК України прийняте рішення про закриття кримінального провадження. В мотивувальній частині постанови про закриття кримінальної справи від 25 травня 2015 року обґрунтовано на підставі висновків спеціалістів що панель, в межах якої розташована номерна площадка кузова не змінювалась, а бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за своїми характеристиками відповідає встановленому зразку. Кримінальна справа закрита у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення за ч. 1 ст.284 КПК України.
ОСОБА_7 надала співробітнику УПП, який затримав її 24.10.2019 року як усні пояснення, так і оригінали документів щодо результатів кримінального провадження №0000625, яке мало місце у 2015 році відносно саме автомобілю марки BMW Х5, державний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.07.2005р. В подальшому, у СВ Новокодацького ВП беспосередньо слідчому ОСОБА_9 вона особисто надала оригінали та копії для долучення до справи необхідні документи. Вказана постанова про закриття кримінальної справи не скасована. Висновки НДЕКЦ ГУ МВС України в Дніпропетровській області не оскаржувались.
Вказує, що в обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, слідчий не надав суду документи, які є доказами відсутності ознак злочину, передбаченого статтею 290 КК України, чим позбавив суд можливості прийняти законне рішення, а суд не приділив значення поясненням ОСОБА_11 у цій частині.
Вважає, що у органу досудового розслідування та слідчого судді не було законних підстав для вирішення питання про арешт належного ОСОБА_11 майна, оскільки дане майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, необхідність такого арешту на автомобіль органом досудового розслідування не підтверджена та будується лише на припущеннях, а наведені ризики щодо цього автомобіля не існують та є необґрунтованими. Також вказує, що станом на теперішній час жодній особі не вручено повідомлення про підозру.
Прокурор та власник арештованого майна ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Дані про поважність неявки до суду не надходило. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_6 та просив їх задовольнити.
В судових дебатах підтримав таку ж позицію.
Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді відповідно до ст. 395 КПК подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідного судового рішення.
Колегією встановлено, що розгляд клопотання слідчого судом першої інстанції було проведено за участю власника майна ОСОБА_7 , однак на оголошенні повного тексту ухвали вказана особа присутня не була через хворобу дитини, копію судового рішення було отримано нею 04.11.2019 року та 05.11.2019 року подано апеляційну скаргу. Тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді представником апелянта пропущено не було.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2019року за № 0003385, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що близько 12.15 годин 24.10.2019 року за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 40-Б, було зупинено транспортний засіб BMW Х5 чорного кольору д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , яка керувала транспортним засобом, документи на який з явними ознаками підробки та при перевірці номерів агрегатів встановлено, що на рамі автомобіля відсутній номер маркування, що може свідчити про їх знищення кустарним способом.
Під час проведення огляду було виявлено та вилучено автомобіль BMW Х5 чорного кольору д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
24 жовтня 2019 року слідчий СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотання про накладення арешту на майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для накладення арешту на майно є необґрунтованими.
З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх.
Крім того, власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для застосування арешту.
Твердження апелянта про те, що оскільки відносно вказаного автомобіля 25 травня 2015 року, за результатами досудового розслідування по кримінальній справі № 0000625, за ознаками ст. 290 КК України, вже було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді є необґрунтованою і незаконною, на думку колегії суддів, - є безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається з долучених до апеляційної скарги додатків, постановою слідчого Кіровського ВР Дніпропетровського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 25 травня 2019 року, кримінальне провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70000625 від 26.02.2015 року, - закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не було встановлено обставин, які б вказували на причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Разом з тим, згідно висновку експерта № 70/09-67 від 20.03.2015 року, на автомобілі BMW Х5 д.н. НОМЕР_4 , чорного кольору, ідентифікаційний номер автомобіля змінювався шляхом заварювання кустарним способом елементів первинних знаків на номерній площадці кузова та видалення номерної наклейки з первинним ідентифікаційним номером автомобіля.
Згідно висновку експерта № 65/06-52 від 16.03.2015 року, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_14 (на автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), вилучений 26.02.2015 року у ОСОБА_12 , відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку (бланкам свідоцтв про реєстрацію ТЗ, що виготовлялися на ПК Україна).
Висновком спеціаліста з трасологічного дослідження автомобіля № 0918/3 від 18.09.2012 року, ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля BMW Х5, чорного кольору,- змінювався шляхом заварювання кустарним способом елементів первинних знаків на номерній площадці кузова та видалення номерної наклейки з первинним ідентифікаційним номером автомобіля.
Відповідно до висновку спеціаліста з трасологічного дослідження автомобіля № 0727/2 від 27.07.2009 року, - ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля BMW Х5, чорного кольору,- змінювався шляхом заварювання елементів первинних знаків на номерній площадці кузова кустарним способом.
Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказаний автомобіль, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження та збереження речових доказів.
Тому, доводи захисту з приводу сумнівності підстав для накладення арешту є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги щодо недостатнього встановлення самого факту вчинення кримінального правопорушення, щодо не вручення підозри жодній особі у даному кримінальному провадженні, щодо невідповідності зазначеного автомобіля критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з практики Європейського суду з прав людини, зокрема з його рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», випливає, що для вирішення питання про обмеження прав та свобод особи на етапі досудового розслідування обставини, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а вирішення питання про наявність складу кримінального правопорушення є завданням послідуючих стадій кримінального провадження.
Не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання апелянта на те, що раніше, а саме 25 травня 2015 року, постановою слідчого вже було винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 290 КПК України, а саме за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_2 від 15.07.2005 року.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.
Керуючись ст.ст.131,132,170-173,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується майно ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, виявлене та вилучене в ході огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 40 Б, а саме: автомобіль марки BMW Х5 чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4