Справа № 541/948/18
Провадження № 1-кс/541/1085/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

23 серпня 2019 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

22.08.2019 року слідчий Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням, про накладення арешту на належний підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.1 КК України ОСОБА_5 автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 дата реєстрації 28.02.2019 року. Метою накладення арешту на автомобіль називає: забезпечення відшкодування матеріальної (майнової) шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, а також можливість застосування спеціальної конфіскації, визначеної у ст. 96-1 КК України.

При судовому розгляді клопотання воно було підтримано прокурором та слідчим.

Власник майна, підозрюваний ОСОБА_5 на судовий розгляд не з`явився.

Слідчим суддею з`ясовано, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2018 року за № 0000033 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.1 КК України.

За інформацією Територіального сервісного центру №5344 слідчим було з`ясовано, що за підозрюваним ОСОБА_5 значаться зареєстрованими два автомобілі: ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_3 2007 року випуску та «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 191 ч.4, 366 ч.1 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою та підтверджується сукупністю доказів перевірених судом (протоколами огляду місця події від 11.02.2018 року та від 15.01.2018 року із залученням експерта Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, якими зафіксовано факт невиконання в повному обсязі робіт по реконструкції навчального корпусу ПТУ 44, договором про реконструкцію №46, актом приймання виконання будівельних робіт за грудень 2017 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт на суму 1109,36400 грн.; витягом з матеріалів комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи з якої вбачається, що обсяги та вартість виконаних робіт, які підлягають натурно-інструментальному обстеженню по об`єкту «Реконструкція покрівлі навчального корпусу №44 по вул.. Козацькій,26 в м. Миргороді завищено. Розмір матеріальної шкоди (збитків) завданої відповідному бюджету в особі ПТУ №44 складає 308008 грн.; протоколами тимчасових доступів до речей і документів з яких вбачається, що на підставі ухвал слідчого судді з ПТУ №44 вилучено документи які стосуються ремонтно-будівельних робіт; висновками будівельно-технічних експертиз, якими підтверджено , що вартість фактично виконаних робіт по реконструкції є завищеною; висновком судової будівельно-технічної експертизи , якою виявлено розбіжності між документацією по об`єкту «Реконструкція покрівлі навчального корпусу ПТУ №44 отриманою від ОСОБА_6 та отриманою від ДП «Укрдержбудекспертиза», ФОП ОСОБА_7 , ТОВ «Будімперія 2017»; висновком комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи за якою ПТУ №44 на рахунок ТОВ «Будімперія 2017» надлишково перераховано кошти за виконані роботи по реконструкції покрівлі навчального корпусу №44 по вул. Козацькій,26 в м. Миргороді згідно договору на реконструкцію №46 від 17.11.2017 року в сумі 308008 грн.).

Прокурор стверджував, що арешт автомобіля необхідний з метою забезпечення відшкодування матеріальної (майнової) шкоди у кримінальному провадженні, яка завдана неправомірними діями ОСОБА_5 , а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна , визначеної у ст. 96-1 КК України.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Санкції статей 366 ч.1 та 191 ч.4 КК України не передбачають такого додаткового покарання, як конфіскації майна.

На час розгляду слідчим суддею клопотання цивільних позовів в кримінальному провадженні до ОСОБА_5 жодною фізичною чи юридичною особою не заявлено.

Стосовно можливості застосування по даному кримінальному провадженню спеціальної конфіскації, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само вчинення конкретного злочину передбаченого частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

З долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема витягу з висновку будівельно-технічної та економічної експертизи (а.с.32-34) вбачається, що ПТУ №44 на рахунок ТОВ «Будімперія 2017» надлишково перерахувало грошові кошти за виконані роботи по реконструкції покрівлі навчального корпусу №44 по вул. Козацька,26а в м. Миргороді згідно договору на реконструкцію №46 від 17.11.2017 року в сумі 308008,00 грн.
До клопотання долучено довідку Територіального сервісного центру №5344 з якої вбачається, що у власності громадянина ОСОБА_5 перебуває автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року, дата реєстрації 28.02.2019 року.
Вирішення питання чи було арештоване майно придбано за кошти, отриманні злочинним шляхом не відноситься до компетенції слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, а відноситься до повноважень суду, який буде розглядати обвинувальний акт.
Сама наявність підозри, що арештоване майно може бути придбане за кошти, отримані злочинним шляхом є підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В той же час, з метою захисту прав та охоронюваних інтересів власника майна, можливості використання за призначенням такого майна, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання слідчого, а саме: накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником ОСОБА_5 наступним майном: автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 дата реєстрації 28.02.2019 року, але дозволити його використання за призначенням.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником ОСОБА_5 , мешканцем АДРЕСА_1 наступним майном:
- транспортним засобом автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 дата реєстрації 28.02.2019 року, передавши його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .
Дозволити власнику ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 користуватися автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Копію цієї ухвали для виконання та контролю за діями працівників Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області вручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_8