Справа № 466/6585/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: останній раз 14 квітня 2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 14 січня 2016 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти приватної власності, судимість за яке в нього не знята і не погашена в установленому законом, 21 липня 2019 року, приблизно о 20 год 40 хв., перебуваючи у приміщенні автостанції №2 «Автовокзал Північний», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького,225, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу із приміщення вбиральні (туалету) вказаної автостанції, таємно викрав рюкзак чорно-червоного кольору який належить ОСОБА_5 , в якому знаходилися особисті речі потерпілого: військова форма кітель футболка, штани, берци, кепка, шапка, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 300 грн., банківська картка АТ «Приватбанк», зв`язка ключів, дві футболки пісочного кольору, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3 600, 00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 21 липня 2019 року, приблизно о 20 год. 40 хв. він зайшов в приміщення автостанції №2, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького,225, щоб сховатись від дощу. Перебуваючи в цьому приміщенні, він побачив біля туалету рюкзак з речами, який дійсно таємно викрав та пішов на зупинку громадського транспорту, а в подальшому поїхав додому. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування та знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0002493 від 22 липня 2019 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його щире каяття у вчиненому, позитивну характеристику за місцем проживання та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- цифровий носій інформації із записом з камер спостереження, який долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- куртку костюму літнього польового, штани костюму літнього польового, футболку, берет, кашкет польовий, рушник, шльопанці, ключ, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП У Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- футболку, шорти та кепку, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП У Львівській області і належать засудженому ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1