Справа № 645/4875/19
Провадження № 1-кп/645/701/19
УХ В А Л А

15 серпня 2019 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001554 від 22 червня 2019 року,

по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

02 серпня 2019 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 05 серпня 2019 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
На досудовому розслідуванні підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 20 серпня 2019 року.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 23 листопада 2017 року
№ 1-р/2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1-28/2017) зазначив, що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу(п.4).
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб та зазначав про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, оскільки на утриманні останнього знаходяться престарілі батько та бабуся. Позицію захисника підтримав і обвинувачений ОСОБА_7 .

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримали, проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечували.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Даний злочин є особливо тяжким. Санкція закону передбачає покарання за його вчинення від 7 до 15 років позбавлення волі.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

Європейський Суд у своєму рішенні «Макаренко проти України» (заява № 622/11) від 30.01.2018 р. зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади. Обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання - на додаток до наявності обґрунтованої підозри - покладається на неї з моменту ухвалення першого рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, тобто, «негайно» після затримання. Більше того, вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення її явки до суду (п. 84).
До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (п. 85).
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Підстав, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даній стадії судового розгляду колегією суддів не встановлено, за час перебування ОСОБА_7 під вартою ризики щодо можливості останнього ухилитися від суду, продовжити протиправну діяльність, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому суд вважає що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. З метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення запобіганню перешкоджанню розгляду кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час не встановлені обставини які могли б свідчити, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти вказаним ризикам.
Окрім того, захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 31 липня 2019 року, допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , додаткового проведення слідчого експерименту на місці події, оскільки дана слідча дія проводилася не на місці події, а в приміщенні бюро судово-медичної експертизи без зазначення питань захисту.
Судова колегія, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного.

У ст. 84 КПК України закріплено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Суду не надано доказів того, що стороною захисту було здійснено відкриття показань свідка ОСОБА_10 стороні обвинувачення.
Таким чином клопотання захисника колегія суддів залишає без задоволення, як передчасно заявлене.
Враховуючи те, що клопотання про допит свідка було заявлено захисником слідчому на стадії відкриття матеріалів, на що отримано відмову у його задоволенні (постанова від 31.07.2019 року), то після здійснення у встановленому законом порядку відкриття показань свідка ОСОБА_10 стороні обвинувачення, захисник обвинуваченого не позбавлений можливості звернутися до суду із вказаним клопотанням повторно.
Клопотання захисника щодо додаткового проведення слідчого експерименту на місці події є передчасно заявленим, та не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, оскільки таке клопотання стороною захисту під час досудового розслідування заявлено не було. При цьому, захисник не позбавлений можливості заявити таке клопотання на стадії дослідження доказів по справі.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши прокурора, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 201, 314, 315, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 22.08.2019 року о 14.15 год.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження, потерпілого, свідків.

У задоволенні клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_10 відмовити.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів по 13 жовтня 2019 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для відома.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16.08.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3