Справа № 589/597/19
Провадження № 1-кп/589/481/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001943 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2018р. близько 15:00 год. ОСОБА_4 знаходився у літній кухні будинку АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 та вживав спиртні напої. В ході спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які були в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_4 , маючи умисел на протиправне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, ножом умисно вдарив ОСОБА_6 в область живота, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням порожньої кишки, сигмовидної кишки, сечового міхура, що згідно з висновком експерта № 11 від 25.01.2019р. є тяжким тілесним ушкодженням, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 показав, що 16.12.2018р. в денний час він перебував на своїй літній кухні за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої. Зайшов потерпілий, стали випивати разом. В подальшому між ними виник конфлікт, причини якого обвинувачений не пам`ятає. В ході сварки обвинувачений схопив ніж, який лежав на столі, та наніс потерпілому близько 3-4 удари в область живота, потім приїхали працівники поліції.

Обвинувачений не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним злочину та щиро розкаюється у вчиненому. Зазначив, що дуже шкодує про вчинене, відшкодував витрати понесені на лікування потерпілим. В судовому засіданні просив вибачення у потерпілого. Вказав, що після того, що сталося, зробив для себе належні висновки, веде тверезий спосіб життя.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого він не має та просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого, захисника і потерпілого судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, в результаті якого спричинено негативні наслідки для здоров`я потерпілого. Злочин ОСОБА_4 вчинив вперше. Він є особою середнього віку, має професійно-технічну освіту, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколого з діагнозом РППВВ алкоголя (синдром залежності). За поясненнями обвинуваченого досі продовжує лікування. Хоча ОСОБА_4 офіційно не працює, разом з тим веде особисте селянське господарство, за рахунок якого живе. Обвинувачений не одружений, проживає з жінкою однією сім`єю тривалий час, має сина (25 років), який проживає окремо. За місцем мешкання характеризується позитивно.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення, завдану шкоду компенсував та потерпілий претензій до нього не має.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у межах, установлених у санкції відповідної частини зазначеної статі КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який злочину вчинив вперше, його посткримінальну поведінку, яка свідчить про зміну ним на краще свого способу життя, з огляду на наявність трьох пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, думку потерпілого і прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений частиною 4 статті 75 КК України, тривалістю три роки. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.

Проте, обставини справи не свідчать про достатність факторів знищуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання, незважаючи на наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної дактилоскопічної експертизи № 19/119/6-1/9е в розмірі 858 грн. 00 коп. /вісімсот п`ятдесят вісім гривень 00 коп./

Речові докази: змив речовини бурого кольору зі сніжного покриття, зафіксований на відрізку марлевого тампону, зразок марлевого тампону, виріз частини килима з нашаруванням речовини бурого кольору, виріз частини шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, предмет ззовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, вільні краї нігтьових пластин з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 , дактилоскопічну карту на підозрюваного ОСОБА_4 , зразки крові та слини підозрюваного ОСОБА_4 , зразки крові та слини потерпілого ОСОБА_6 , що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів при Шосткинському ВН ГУНП в Сумській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1