У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6107/16

№ 1-кс/183/1211/19

15 травня 2019 рокуСлідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області,маючого незакінчену вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушення передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що у березні-квітні 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 з використанням завідомо підроблених довіреностей від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нібито посвідчених посвідчувальним службовцем - нотаріусом м. Ларнаки р, Кіпр Панайотіс А.Авраам, підписаних окружним нотаріусом ОСОБА_11 , які нібито апостилізовано у м. Нікосія постійним секретарем Міністерства юстиції та громадського порядку М.Мітзоу за №№ 18923/14, 18923d/14, 18925/14, 18963d/14, 19539а/14, відповідно до яких нібито ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 уповноважили ОСОБА_7 представляти їх інтереси при укладанні договорів з майном ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , умисно з корисливих мотивів шляхом обману придбали право на майно, зокрема: квартиру АДРЕСА_2 , паркувальні місця №№ 1, АДРЕСА_3 , а також нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , після чого вчинили правочини по відчуженню вказаного майна, чим завдали збитки потерпілій ОСОБА_8 на суму 4600200, 24 грн., що є особливо великим розміром.
Крім того, у квітні 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з використанням завідомо підроблених установчих документів ТОВ «Керуюча компанія «Зірка», відповідно до яких нібито ОСОБА_14 стала учасником цього підприємства з внесенням до статутного капіталу власного нерухомого майна, умисно з корисливих мотивів шляхом обману придбали право на майно, зокрема: квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та нежитлові приміщення №№ 27А/1, АДРЕСА_11 , 27А/3, АДРЕСА_12 шляхом реєстрації права власності за TOB «КК «Зірка», чим завдали збитки потерпілій на суму 1365178,63 грн., що є особливо великим розміром.
Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
22.03.2017 р. був здійснений виїзд за адресою АДРЕСА_1 , з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 . В ході чого зі слів його матері було встановлено, що останній за вказаною адресою не проживає та повідомлення про підозру отримати відмовилась.
27.04.2017 р. у кримінальному провадженні № 0001789 від 24.04.2015 року, ОСОБА_4 у зв`язку з неможливістю вручити особисто, замовним листом за адресою: АДРЕСА_1 , направлено копію підозри, щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
06.04.2017 р. з залученням двох понятих був здійснений виїзд за адресою АДРЕСА_1 , з ціллю вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 . В ході чого у присутності понятих, матері ОСОБА_4 було надано копію письмового повідомлення про підозру, але остання відмовилась ставити підпис про його отримання.
21.04.2017 р. постановою прокурора Новомосковської місцевої прокурату Дніпропетровської області підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 281 КПК України оголошено у розшук так, як місцезнаходження останнього не відомо, за місцем мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний відсутній.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Обґрунтованість підозри у інкримінованих, ОСОБА_4 кримінальних правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково, вказав, що не хоче, щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою, просить застосувати домашній арешт, так має на утриманні сім`ю, дитину, яких утримує один.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 був затриманий в м. Одесі де працював по найму, він має постійне місце проживання, на утриманні має матір та сім`ю, тому підстави для обрання запобіжного тримання під вартою у слідчого відсутні але можливо обрати ОСОБА_4 запобіжний захід домашній нічний арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризиків є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.

Судом встановлено, що 27 березня 2017 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України шляхом направлення повідомлення про підозру за місцем проживання ОСОБА_4 , як передбачено ч. 1 ст. 278 КПК України, крім того ОСОБА_4 пояснив, що його мати у 2017 р. відмовилася від отримання тексту підозри, яку намагався йому вручити слідчий за місцем його проживання, вважаючи, що то були представники кредитної організації.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за вказаною адресою не проживає і до слідчого не з`являється, його місце знаходження слідству не відомо у зв`язку з чим 21 квітня 2017 року постановою прокурора Новомосковської місцевої прокурату Дніпропетровської області підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 281 КПК України оголошено у розшук так, як місцезнаходження останнього не відомо, крім того, він обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі, достовірно знаючи про наявність підозри у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, продовжить переховуватися від органів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, підозру у вчиненні злочину наслідком якого стала смерть людини, тяжкість можливого покарання за вчинені злочини до десяти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ухилення ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 13 липня 2019 року.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1