гСправа № 358/1475/17 Провадження № 1-кп/358/7/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення та проведення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується в тому, що 12 жовтня 2017 року близько о 16 год., перебуваючи на польовій дорозі по АДРЕСА_1 , що розділяє дві присадибні земельні ділянки, якими користуються вона та ОСОБА_4 , між якими на ґрунті довготривалих неприязних відносин виникла сварка у ході, якої одна одну ображали нецензурною лайкою. Під час словесного конфлікту ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_4 та нанесла останній чотири удари кулаком в область лівого плеча, руки та передпліччя. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 схопили одна одну за одежу та штовхаючись впали на землю, а саме: ОСОБА_4 впала на спину, а ОСОБА_6 зверху на неї. Вказаними діями ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, з переходом на ліве передпліччя, які згідно висновку експерта № 67 від 13.10.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , посилаючись на сумніви у правильності висновку експерта № 67 від 13.10.2017 року, заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи могла потерпіла ОСОБА_4 отримати виявлені в неї тілесні ушкодження внаслідок падіння на нерівну поверхню землі, в рівчак?

2.Чи могли виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження виникнути внаслідок стискання (придавлення), у т.ч. колінами чи ліктьовими суглобами рук обвинуваченої при їх спільному падінні на землю, а також під час перебування на потерпілій обвинуваченої після їх падіння?

3.Яка була кількість травмуючих дій?

4.Чи могла обвинувачена ОСОБА_6 заподіяти потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження за обставин, на які вказувала потерпіла, при наявності в обвинуваченої захворювання: розрив сухожилля III пальця правої кісті. Аннімоз (незгибання суглоба).

5.Яка ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .?

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання свого захисника та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання у зв`язку з відсутністю підстав для проведення експертизи.

Представник потерпілої ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, посилаючись на те, що висновок експерта є зрозумілим та не викликає сумнівів. Також наголосив на тому, що в судовому засіданні експерт детально роз`яснив свій висновок, який є обґрунтованим та правильним. Вважає, що заявлене клопотання захисника є необґрунтоване, безпідставне та спрямоване на затягування розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позицію свого представника.

Вивчивши клопотання захисника ОСОБА_7 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання захисника задоволено не підлягає з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до частини першої статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до частини першої статті 356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Відповідно до частини другої статті 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

Відповідно до вимог статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок експерта є одним із видів документів, котрим можуть підтверджуватися або спростовуватися певні обставини, на які посилаються сторони. Висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Висновок експерта буде враховуватись поряд з іншими перевіреними судом доказами при вирішенні справи по суті.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження призначена судово-медична експертиза, відповіді, на питання в якій, з обґрунтуванням, викладені відповідно у висновку експерта №67 від 13.10.2017 року. Даний висновок складений на підставі фактичних даних, отриманих в процесі проведення експертизи, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків експертизи матеріали провадження не містять. Висновки проведеної експертизи є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експерта, ґрунтуються на результатах дослідження та не суперечать іншим матеріалам справи.

В своєму висновку експерт чітко вказав, які були виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 , яка кількість травмуючих дій та яка ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлено у останньої, тобто в даному висновку експерта є відповіді на питання №3 та №5, які зазначені в клопотанні захисника. Однак, захисник ОСОБА_7 звертаючись до суду з клопотанням про призначення комісійної судово-медичної експертизи повторно просить вирішити вищевказані питання.

Також, під час судового засідання експерт ОСОБА_8 роз`яснюючи свої висновки та відповідаючи на питання учасників кримінального провадження, у т.ч. і на питання захисника ОСОБА_7 зазначив про маловірогідність отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок падіння на нерівну поверхню землі або стискання (придавлення) колінами чи ліктьовими суглобами рук обвинуваченої при їх спільному падінні на землю або під час перебування на потерпілій обвинуваченої після їх падіння.

Однак, захисник ОСОБА_7 звертаючись до суду з клопотанням ігнорує та не приймає до уваги вищевказані роз`яснення експерта, посилаючись на покази обвинуваченої, потерпілої та свідків без врахування інших доказів у їх сукупності, внаслідок чого безпідставно повторно ставить питання №1 та №2 перед комісією експертів.

Питання захисника ОСОБА_7 №4: - «Чи могла обвинувачена ОСОБА_6 заподіяти потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження за обставин, на які вказувала потерпіла, при наявності в обвинуваченої захворювання: розрив сухожилля III пальця правої кісті. Аннімоз (незгибання суглоба)», яке він просить поставити перед комісією експертів, надавши лише довідку лікаря Медвинської дільничної лікарні від 30.01.2018 року, суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Згідно пункту 7 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 визначено, що експертиза може бути проведена лише при наданні особою, яка призначила експертизу, всіх необхідних матеріалів з даної справи. До їх складу повинні обов`язково входити кримінальні справи і оригінали медичної, в тому числі первинної експертної документації.

Згідно пункту 4.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 визначено, що при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Надана суду медична довідка від 30.01.2018 року по формі та змісту не відповідає вищевказаним положенням, оскільки в ній не відображено вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг, тобто коли ОСОБА_6 отримала травму, який період вона лікувалася (амбулаторно чи стаціонарно) та які були надані їй рекомендації після лікування.

Крім того, діагноз: «Розрив сухожилля III пальця правої кісті. Аннімоз (незгибання суглоба)» встановлюється лікарем травматологом або хірургом, які видають довідку, що засвідчується гербовою печаткою Богуславської центральної районної лікарні, яка є юридичною особою, а не лікар Медвинської дільничної лікарні.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.1 ст. 125 КК України, яке мало місце 12.10.2017 року, а медична довідка видана 30.01.2018 року, тобто відсутні докази про те, що у обвинуваченої станом на 12.10.2017 року було виявлено вищезазначене захворювання.

Оскільки, захисник ОСОБА_7 надав суду лише довідку, яка не відповідає по формі та змісту вищевказаним положенням наказів МОЗ України, та не надав рентгенівський знімок руки обвинуваченої, оригінал амбулаторної медичної картки або оригінал історії стаціонарного хворого, це позбавляє суд можливості призначити комісійну судово-медичну експертизу по вказаному кримінальному провадженню.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, насамперед, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини другої статті 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до абзацу другому частини першої статті 243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що 23.05.2018 року під час судового засідання захисник ОСОБА_7 , у якого виникли сумніви у правильності висновку експерта, маючи у своєму розпорядженні медичну довідку від 30.01.2018 року, мав можливість задати питання експерту :-« Чи могла обвинувачена ОСОБА_6 заподіяти потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження за обставин, на які вказувала потерпіла, при наявності в обвинуваченої захворювання: розрив сухожилля III пальця правої кісті. Аннімоз (незгибання суглоба)», однак він це питання не з`ясовував.

Крім того, захисник ОСОБА_7 маючи сумнів у правильності висновку експерта проігнорував положення ч.1 ст. 243 КПК України та роз`яснення п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року, оскільки після 23.05.2018 року і до 15.11.2019 року минуло майже 18 місяців, однак захисник за цей період часу не звертався самостійно до іншого експерта з приводу проведення повторної судово-медичної експертизи, а звернувся до суду з клопотання про проведення комісійної судово-медичної експертизи не надавши всіх необхідних первинних медичних документів, а саме: рентгенівський знімок руки обвинуваченої та оригінал амбулаторної медичної картки або оригінал історії стаціонарного хворого.

Оскільки, захисник ОСОБА_7 у своєму клопотанні не довів у необхідності проведення комісійної експертизи у рамках даного кримінального провадження та не наведено достатні підстави вважати, що висновок експерта № 67 від 13.10.2017 року є необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи, і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення та проведення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 20 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1