Справа № 206/5849/19
Провадження № 1-кп/206/377/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000928 від 18.09.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.01.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 16.04.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2006 року. До відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 18.12.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2007 року. До відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 28.10.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2007 року. До відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 20.04.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13.12.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2012 року. До відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 12.03.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;

- 17.12.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2015, до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 дні;

- 01.08.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2015 року за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 дні, відбував покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» в Дніпропетровській області.
Після звільнення з державної установи, на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 щодо ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки з наступними обмеженнями та обов`язками:
- заборона виходу з місця мешкання з 22.00 до 05.00 годин;
- заборона відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
06.02.2018 року ОСОБА_3 , після звільнення з Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» в Дніпропетровській області прибув до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік, як особа у відношенні якої встановлено адміністративний нагляд, де під особистий підпис ознайомився з встановленими по відношенню до нього обмеженнями та обов`язками, а також попереджений про кримінальну відповідальність, за порушення правил адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України.
Також, за погодженням зі співробітниками Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 обрав місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 10.09.2019 року у ОСОБА_3 , який перебуває під адміністративним наглядом, виник злочинний умисел направлений на самовільне залишення свого постійного місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В подальшому, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, добре усвідомлюючи протиправність своїх дій, без поважних причин, не повідомивши співробітників Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють за ним адміністративний нагляд, порушивши заборону залишення місця свого постійного мешкання в певний час доби, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив обране ним місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
17.10.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 395 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту, з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки та два місяці.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні ним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 17.10.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , про визнання винуватості.
ОСОБА_3 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог ст. 72 КК України, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2019 року і остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 30 жовтня 2019 року.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1