ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1458/19 Справа № 208/6130/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001741,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 танакладено арешт на вантаж у вигляді дерев відділених від кореню (стовбури), діаметр яких різноманітний, довжиною приблизно по три метр кожний, транспортний талон на перевезення деревини №534218951 від 04.04.2019 року вилучені 11.09.2019 року під час проведення огляду вантажного автомобіля ГАЗ-33021, державний знак НОМЕР_1 .
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що вказане в клопотанні майно, а саме дерева, відділені від кореню (стовбури), діаметр яких різноманітний, довжиною приблизно по три метри кожний, відповідає критеріям ст.98, 167 КПК України та положенням ст.170 КПК України, а тому вбачаються підстави для накладення на нього арешту з метою збереження речових доказів.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 23.09.2019 року в частині накладення арешту на майно вилучене 11.09.2019 року під час проведення огляду транспортного засобу - автомобіля ГАЗ-33021 - скасувати, в іншій частині ухвалу залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що незаконним спилюванням дерев чи вирубкою він не займався, деревину перевозив на законних підставах, оскільки вилучена деревина була придбана ним у ДП Верхньодніпровське лісове господарство, що підтверджується відповідними квитанціями.
Після придбання ним деревини, вказане підприємство видало йому на руки товарно-транспортну накладну для перевезення деревини автомобільним транспортом, що підтверджує законність придбання ним цієї деревини.
Вказує на те, що в його автомобілі під час огляду не було знайдено знаряддя злочину, таких як пила чи сокира, яке б прямо вказувало на пряму підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Таким чином, дрова не є об`єктом вчинення злочину, та підлягають поверненню.
Зазначає, що в ході вилучення транспортного засобу йому взагалі не були роз`ясненні його права, не були вручені відповідна пам`ятка та копія протоколу огляду транспортного засобу та його вилучення, не було здійснено опечатування його транспортного засобу та визнано тимчасово вилучене майно речовим доказом, а тому такі процесуальні дії працівників поліції є грубим порушенням норм КПК України.
Посилається на те, що його автомобіль та тимчасово вилучена деревина не є знаряддям вчинення злочину, не набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому деревина вилучена безпідставно.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.
Згідно із ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.
Відповідно до матеріалів провадження, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001741 надійшло до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.09.2019 року, що підтверджується штампом суду (а.п.1), та в цей же день, автоматизованою системою документообігу було визначено слідчого суддю для розгляду цього клопотання (а.п.11).
Однак, слідчим суддею вказане клопотання слідчого було розглянуто лише 23.09.2019 року, тобто з пропуском сімдесяти двох годин, а тому ухвала була постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У витягу з ЄРДР від 12.09.2019 року зазначено, що 11.09.2019 року біля будинку № 68 по пр. Аношкіна в м. Кам`янське, співробітниками поліції виявлено автомобіль ГАЗель д/з НОМЕР_1 , водій якого перевозив колоди деревини.
Однак відсутні огляди місця події, де могло бути виявлено незаконну порубку лісу, не вказано в якому районі та області, лісництві, кварталі та виділі здійснено самовільну рубку, хто з працівників лісової охорони це виявив та чи може підтвердити ці обставини, відсутні інші відомості на підтвердження клопотання.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 було надано копії товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом, з яких вбачається, що ДП «Вехньодніпровське лісове господарство» здійснило відпуск певної кількості деревини, яка мала маркування, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.п. 31-35).
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією з загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час розгляду вказаного клопотання слідчого, колегією суддів встановлено, що прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого про арешт майна.
Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого 11.09.2019 року майна під час огляду вантажного автомобіля ГАЗ-33021 д/з НОМЕР_1 - відсутні.
З урахуванням наведеного, а також меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити, ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001741 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001741 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001741.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4