Номер провадження: 11-сс/813/608/19
Номер справи місцевого суду: 500/2309/19 1-кс/500/949/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 30.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000687, внесеному до ЄРДР 27.03.2019 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , від 30.03.2019 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000687, внесеному до ЄРДР 27.03.2019 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, такою, що постановлена без повного, об`єктивного і всебічного розгляду всіх обставин справи, підозра необґрунтована

В зв`язку з викладеним захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 30.03.2019 року, і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_12 також подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути оскаржену ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 30.03.2019 року, скасувати її і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_13 , підтримали апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив апеляційний

суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_13 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України за ознаками: нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства, поєднаного з проникненням у інше приміщення, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, за таких обставин.

27.03.2019 року близько 13:00 години, ОСОБА_13 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства відносно потерпілої особи, спільно та за попередньою змовою з двома невстановленими особами, розподіливши між собою заздалегідь ролі та задачі кожного, знаходячись біля будинку № 101 по вул. Кутузова в м. Ізмаїлі Одеської області, куди вони приїхали з метою вчинення розбійного нападу на заздалегідь підготовленому для скоєння злочину автомобілі марки «AudiA6», проникли до приміщення гаражу, розташованого на території вищезазначеного будинку, де в той момент у своєму автомобілі марки «MercedesBenz GL 550» державний номер НОМЕР_1 за кермом перебував потерпілий ОСОБА_14 , та з погрозою застосування насильства, за допомогою пістолету та ножа, пошкодивши скло автомобіля, заволоділи сумкою сірого кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 500 000 гривень, 15 000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 27.03.2019 року 1 долар США = 26,98 грн.), які належали потерпілому ОСОБА_14 , заподіявши шкоду на загальну суму 904 700 гривень. Після вчинення розбійного нападу ОСОБА_13 разом з двома невстановленими особами на автомобілі «AudiA6» зникли з місця злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Зокрема, з матеріалів провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_13 , у вчиненні злочини, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 27.03.2019 року, показами потерпілого ОСОБА_14 , протоколами допиту свідків, протоколом впізнання підозрюваного потерпілим.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].

Слідчий суддя, а також апеляційний суд, незалежні у своїй діяльності, суб`єктивно оцінюють наявність достатніх умов та обґрунтованих належних доказів, що особа ймовірно могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Що стосується доводів захисника про необґрунтованість підозри, що обумовлено недопустимістю наданих слідчому судді доказів, апеляційний суд вважає такі доводи неспроможними, зважаючи на таке.

Згідно з положеннями ч.1 ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими здійснюється судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Тобто на стадії досудового розслідування, в тому числі при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не уповноважений давати оцінку наданим стороною обвинувачення доказам з точки зору їх допустимості.

Виключення складають докази, зазначені в ст. 87 КПК України, зокрема, докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, які відповідно до положень ч.4 ст.87 КПК України, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду .

Між тим, стороною захисту не наведено переконливих доводів стосовно того, що докази, якими обгрунтована підозра ОСОБА_8 , отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, в зв`язку з чим питання про допустимість таких доказів має бути вирішено судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_13 , є обґрунтованою, відповідно апеляційний суд вважає, що слідчий суддя мав підстави дійти до висновку про те, що на цій стадії досудового розслідування ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, ч.4 ст. 187 КК України.

Злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна.

В зв`язку з цим, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 , може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_13 , не є мешканцем м. Ізмаїл та Ізмаїльського району. Доказів наявності соціальних, професійних або інших будь-яких зв`язків підозрюваного у Ізмаїльському районі слідчого судді надано не було, місцем проживання підозрюваного є Овідіопольський район Одеської області.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим.

Також, на думку апеляційного суду слідчий суддя вмотивовано зазначив, що діяння, яке ставиться у підозру ОСОБА_8 - умисний напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства відносно потерпілої особи, спільно та за попередньою змовою з двома невстановленими особам, а показання підозрюваного ОСОБА_10 , щодо підстав знаходження в м. Ізмаїлі в день вчинення вказаного злочину, не узгоджуються з обставинами встановленими в ході досудового розслідування.

Викладені обставини, на думку апеляційного суду свідчать про обгрунтований висновок слідчого судді стосовно того, що обрання підозрюваному будь-якого іншого запобіжного заходу (крім тримання під вартою), може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на теперішній час не встановлені дві інші особи, які причетні до вчиненого злочину.

Окрім того, на думку апеляційного суду слідчий суддя дійшов правильного висновку, щодо наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний отримав копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи поданого клопотання, і в яких містяться протоколи допиту свідків та потерпілого, де зазначено анкетні та контактні дані таких осіб, тому даний факт є підставою розумної висновку стосовно того, що вразі незастосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого в межах цього кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, або інших підозрюваних.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, вмотивовано зазначив, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання, врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Твердження сторони захисту про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що він має постійне місце мешкання, не спростовує викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_8 не дає достатніх підстав вважати, що зазначений соціальний фактор може мати стримуючу дію та сприятиме зменшенню існуючих ризиків.
Стосовно доводів захисника про те, що слідчий суддя не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Зазначена норма закону не містить прямої заборони визначити розмір застави у такому випадку, а лише надає суду таке право, при цьому слідчий суддя повинен вирішувати питання щодо наявності підстав для визначення розміру застави поряд із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з обставин справи і даних про особу підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, щодо неможливості визначення ОСОБА_8 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, злочин, що інкримінується ОСОБА_8 , пов`язаний із застосуванням насильства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність ризиків та відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.

Твердження підозрюваного ОСОБА_12 про можливість забезпечення його належної поведінки шляхом обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави не можуть бути прийняті апеляційним судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи підозрюваного, враховуючи викладені вище висновки апеляційного суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_13 неможливо шляхом застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

В своїй апеляційній скарзі та під час розгляду клопотання слідчого захисник зазначав, що підозрюваного ОСОБА_8 було незаконно затримано та до нього застосовувалось фізичне насильство зі сторони співробітників поліції та потерпілого, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Більш того, відповідно до п. 89 рішення ЄСПЛ «Тесленко проти України» передбачено, що національні органи несуть відповідальність за ушкодження, якщо не доведуть того, що заявник був травмований до взяття його під варту, або не пояснять походження його травм.

Апеляційний суд вважає за необхідне з метою дотримання прав підозрюваного, доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, провести дослідження викладених в заявах ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 фактів незаконного затримання ОСОБА_8 та протиправного заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень під час та після його затримання.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 30.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0000687, внесеному до ЄРДР 27.03.2019 року,-залишити без змін.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому в м. Миколаєві, провести дослідження викладених в заявах ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 фактів незаконного затримання ОСОБА_8 та протиправного заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень під час та після його затримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4