Провадження № 1-кс/344/9584/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного 09.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003387, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що о 09.10.2019 року в чергову частину Івано- Франківського ВП ГУНП надійшло повідомлення від працівників територіального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області №2641 про те, що 09.10.2019 року перебуваючи у вищезазначеному центрі, за адресою вул. Є.Коновальця, 433 у м. Івано-Франківську під час перереєстрації автомобіля марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 працівниками експертної служби було виявлено, що номер двигуна НОМЕР_2 т/з змінений шляхом перебивання всього номеру, що підтверджує висновок експерта №09/2641/21Д від 09.10.2019 року.

09 жовтня 2019 року в під час огляду місця події, слідчим Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вилучено автомобіль марки "Subaru Forester", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) № НОМЕР_3 , який поміщено для подальшого зберігання на територію Івано-Франківського ВП ГУНП, що за адресою вул. Бельведерська, 32 у м. Івано-Франківську, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_4 , а також ключі, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

09 жовтня 2019 автомобіль марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом та після вилучення зберігається на території Івано- Франківського ВП ГУНП за адресою вул. Бельведерська, 32 у м. Івано-Франківську, а також було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Метою накладення арешту на автомобіль марки «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_4 є збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно із забороною на відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі від вище вказаного автомобіля, які були вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , які вилучено під час огляду місця події 09.10.2019 року, до проведення необхідних слідчих дій та експертиз, або його скасування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1