Справа № 314/1893/19
Провадження № 1-в/314/697/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Бердянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)12.01.1982 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України х відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2)29.12.1982 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.45 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
3)06.08.1985 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 43 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.02.1988 року по відбуттю строку покарання;
4)09.08.1988 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
5)29.03.1993 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 206, ч.2 ст.141, ст.42 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.03.1995 року по відбуттю строку покарання;
6)14.09.1998 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 КК України (в редакції КК 1960 року) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
7)07.09.2001 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.10.2002 року по відбуттю строку покарання;
8)31.05.2005 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ст.ст.69, 395, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.02.2008 року по відбуттю строку покарання;
9)06.11.2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 124 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
10)06.10.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; звільнений 21.02.2014 року по відбуттю строку покарання;
11)06.07.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
По даній справі засуджений: 23.01.2017 оку вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.10.2016 року по 11.05.2017, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок стоку: 07.10.2016 року, кінець строку: 03.09.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннязасудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 06.06.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 03.03.2019 року відбув 2/3 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень, на виробництві установи працевлаштований у будівельній бригаді СПС № 8, до роботи ставиться сумлінно, залучається до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.06.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 03.03.2019 року відбув 2/3 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень, на виробництві установи працевлаштований у будівельній бригаді СПС № 8, до роботи ставиться сумлінно, залучається до роботи з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, за вироком суду позову не має.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Бердянського районного суду Запорізької області від 23.01.2017 року невідбутий строк, що складає 11 місяць 15 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

19.09.2019