Справа № 307/2957/19
Провадження №1-кс/307/2000/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 26.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 ч.1 КК України.

Вказує на те, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб Топчинської сільської ради та Відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області незаконно зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0083, площею 0, 25 га, яка вибула з комунальної власності територіальної громади Топчинської сільської ради. Опрацюванням публічної кадастрової карти України встановлено, що на території Топчинської сільської ради сформована земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0083, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки №180325888 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2019 року встановлено, що вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.02.2016 року, а в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.09.2016 року на підставі рішення Топчинської сільської ради №16 від 11.07.2016 за ОСОБА_5 . Згідно інформації Топчинської сільської ради №65 від 10.06.2019 року рішення про передачу вищевказаної земельної ділянки органом місцевого самоврядування не приймалось, заяви від ОСОБА_5 до сільської ради не надходили. 21 вересня 2019 року земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом, однак забезпечити зберігання останньої на даний момент неможливо, у зв`язку із її вільним користуванням та розпорядженням власником.

Враховуючи викладене, а також те, що земельна ділянка 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вказані предмети вважаються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, їхнє перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

При цьому, слідчий вважає, що перебування вказаної земельної ділянки на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, може призвести до пошкодження, перетворення, псуванню, приховуванню згаданого вищезгаданого майна, та вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи. Потрібно також врахувати, що без наявності вказаних предметів не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: земельно-технічної експертизи, яка є вкрай необхідною для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 про розгляд клопотання в порядку ч.2 ст.172 КПК України не повідомлялася.

Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 26.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч.1 КК України.
Постановою слідчого від 21.09.2019 року земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Топчино, визнано речовим докаом.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації уюридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотання про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого підстави накладення арешту на майно.

Згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Як убачається з витягу з кримінального провадження за №0000056 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч.1 КК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Топчино, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення .
Повний текст ухвали складено та оголошено 19 листопада 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1