Дата документу 03.09.2019 Справа № 334/4621/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/4621/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/852/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2019 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 18 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що приблизно на початку лютого 2019 року, в денний час, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ольги Кобилянської, 27, ОСОБА_7 , скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, залишившись на одинці зі своєю похресницею ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи малолітній вік останньої, використовуючи її безпорадний стан, яка не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити опір, умисно вчинив з нею насильниці дії сексуального характеру, а саме, оголення статевих органів, непристойні доторкання до неї руками та статевим органом і різного виду маніпуляції, чим стимулював власне статеве збудження, водночас фіксуючи свої дії на камеру мобільного телефону.

19 червня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Того ж дня у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

9 липня 2019 року ухвалою Запорізького апеляційного суду вказаний запобіжний захід залишений без змін.

5 серпня 2019 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя залишено без задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, раніше застосований у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід залишений без змін.

16 серпня 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002092 від 19.06.2019 до трьох місяців, тобто до 19 вересня 2019 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та звільнити ОСОБА_7 з під-варти.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим у клопотанні не викладені обставини, що свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, що було проігноровано судом.

Вказує на те, що суд у своєму рішенні послався лише на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , що є неприпустимим з точки зору практики ЄСПЛ.

Зазначає, що суд не оцінив доводи захисника щодо відсутності ризиків, зазначених слідчим.

Так, ризик переховування відсутній, оскільки з часу обшуку по день обрання запобіжного заходу минуло 4 дні, але ОСОБА_7 не переховувався, а постійно тримав зв`язок з працівниками поліції.

Ризик впливу на потерпілу вважає суто декларативним, нічим не підтвердженим.

В матеріалах справи є заява законного представника потерпілої, в якій вона зазначає про відсутність тиску з боку підозрюваного.

Ризик продовження кримінального правопорушення чи вчинення нового вважає не підтвердженим, оскільки раніше ОСОБА_7 не був судимим, після лютого 2019 року не вчиняв нових правопорушень. На думку захисника, вилучення комп`ютерної техніки у підозрюваного виключає вказаний ризик.

Також захисник вказує на те, що в порушення п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчий не виклав обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, що залишено поза увагою.

Судом безпідставно залишено без розгляду клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, хоча у клопотанні були зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, а саме відомості про те, що з`явився ще один поручитель, ОСОБА_12 , яка мешкає за місцем проживання підозрюваного та зможе забезпечити контроль за виконання останнім процесуальних обов`язків.

Захисник наводить певні доводи щодо можливості застосування інших видів запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Також зазначає, що слідчий суддя в порушення ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про долучення до матеріалів справи заяви ОСОБА_13 про взяття підозрюваного на особисту поруку, а також документів, що характеризують поручителя.

Захисник підтримала свою апеляційну скаргу. Вважає, що слідчий суддя незаконно не визначив заставу, адже є висновок експерта про відсутність тілесних ушкоджень у потерпілої.

На думку захисника, ризики мають лише декларативний характер. Не вбачає підстав для продовження досудового розслідування, оскільки остання слідча дія проведена 25.06.2019.

Підозрюваний зауважив, що свої дії фіксував на камеру іншого мобільного телефону, а не того, який зазначає орган досудового розслідування.

Посилається на те, що домашній арешт обирається за підозрою у вчиненні більш тяжких злочинів. Просить застосувати домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Представник потерпілої підтримав апеляційну скаргу, вважає достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистої поруки, зазначив, що підозрюваний не впливає на ОСОБА_11 та її законного представника.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Зазначила, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбаченого покарання до 10 років позбавлення волі.

На думку прокурора, вже вчиняється тиск на законного представника потерпілої, адже вона своїми заявами, в яких просить звільнити підозрюваного з-під варти, діє всупереч інтересів своєї дитини. Також здійснюється тиск на свідка брата потерпілої.

Вважає, що звільненням з роботи за власним бажанням перед обранням запобіжного заходу ОСОБА_7 вказав на наявність у нього умислу на переховування в подальшому.

Прокурор заперечує можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах законного представника малолітньої потерпілої, який фактично також підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (а також продовжується їх дія) тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, а саме визначеним у КПК конкретним підставам і меті, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих апеляційному суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 об`єктивно підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 17 серпня 2019 року, проте у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі дії, а саме потрібно провести судові психолого-психіатрічну експертизу підозрюваного, комп`ютерно-технічну експертизу, виконати у кримінальному продовженні процесуальні дії, передбачені ст. 290, 291, тобто відкрити сторонам матеріали кримінального провадження, скласти обвинувальний акт або клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в залежності від висновків психолого-психіатрічної експертизи.

Всупереч доводів апеляційної скарги, ці обставини, що заважають завершенню досудового слідства, зазначені в ухвалі слідчого судді.

Є безпідставним твердження апелянта щодо нездійснення слідчих дій у кримінальному провадженні через те, що слідчий задовольнив клопотання адвоката про допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що подані в період з 16.07.2019 по 12.08.2019, однак не провів вказані слідчі дії, адже, як вбачається із клопотань захисника, показання цих свідків здебільшого можуть стосуватися особи підозрюваного, та не є першочерговими заходами у кримінальному провадженні, а тому не проведення їх допиту не свідчить про не здійснення досудового розслідування (а.с. 66-70).

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя перевірив обґрунтованість підозри, висновки слідчого судді з цього приводу в апеляційній скарзі на заперечуються, а тому з врахуванням положення ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Із висновком слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, погоджується колегія суддів.

Так, за змістом протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2019 ОСОБА_11 , мати малолітньої потерпілої, просить притягти до відповідальності ОСОБА_7 , який розбещував її малолітню дитину (а.с. 6).

Будучи наступного дня допитаною в якості законного представника потерпілої, вона надала показання, що викривають ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину проти статевої недоторканості її малолітньої доньки (а.с. 39-40).

Проте на даний час законний представник вказує, що вона знає ОСОБА_7 як «порядного і доброго хлопця», заперечує будь-який тиск з його боку та просить обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (а.с. 99), про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, тобто законний представник фактично вже на цей час діє всупереч інтересів малолітньої потерпілої.

Зазначене, на думку колегії суддів, вказує на існування певного тиску на ОСОБА_11 як законного представника потерпілої та свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи адвоката про відсутність ризику продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності через те, що він після лютого 2019 року не вчиняв інших кримінальних правопорушень, спростовується протоколом обшуку за місцем мешканням підозрюваного від 14.06.2019 р., в ході якого виявлено велику кількість контенту з явними ознаками порнографії, у тому числі за участі малолітніх та неповнолітніх осіб, яку він розповсюджував у мережі інтернет, у зв`язку із чим 19.07.2019 у рамках іншого кримінального провадження № 0002478 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 301 КК України.

Наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину у кримінальному провадженні № 0002478, а також обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого злочину у рамках якого продовжується дія запобіжного заходу, разом з даними про відсутність у ОСОБА_7 утриманців або осіб, які потребують особливої уваги чи підтримки з його боку, тобто дійсно сталих зв`язків, які б були здатні утримати його від переховування від органів досудового розслідування або суду, свідчить про високий ступень ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів враховує позитивні дані про особу підозрюваного з місця навчання, проживання, за місцем роботи до звільнення, відсутність судимостей, але з врахуваннями встановлених ризиків погоджується із висновками слідчого судді щодо доцільності продовження стосовно підозрюваного раніше застосованого запобіжного заходу та недостатності застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчого, захисником було заявлено клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу, яке слідчим суддею на підставі ч. 5 ст. 201 КПК України (яка надає слідчому судді право залишити без розгляду таке клопотання, що подане раніше 30 днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею) було залишено без розгляду через те, що стороною захисту не доведено про наявність чи зміну обставин, що можуть вплинути на вид запобіжного заходу.

Із таким рішенням погоджується колегія суддів, адже наявність заяви ще від одного потенційного поручителя не віднесена до обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів не може погодитися із доводами захисника що слідчий суддя, не обравши заставу як альтернативний запобіжний захід, порушив вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України.

Так, ч. 4 ст. 183 КПК України надає право слідчому судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуваннями підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 «сексуальне насильство», віднесений законодавцем до насильницьких злочинів, адже полягає у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, яке у даному випадку обтяжено вчиненням стосовно малолітньої особи, яка перебувала у безпорадному стані внаслідок свого віку.

За наведеного, колегія суддів відхиляє відповідний довід апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, належним чином мотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2019 року, якою стосовно ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18 вересня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4