Справа № 489/7185/18
Кримінальне провадження №1-кп/489/330/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0004822 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.09.2017 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території садово-виноградарського товариства "Путієць" біля дачної ділянки № НОМЕР_1 , розташованої по вул. Квітковій в м. Миколаєві, діючи з особистих неприязних стосунків, які склалися раніше, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , шляхом утримання останнього двома руками за плечі зі сторони спини, вдарив його головою о металевий стовпчик вхідних воріт домоволодіння, належного ОСОБА_7 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В суді ОСОБА_5 інкриміноване йому обвинувачення в умисному вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, з урахуванням зміни обвинувачення, категорично не визнав та пояснив, що 25.09.2017 він вигулював з дружиною своїх собак, найменша з яких зірвалася та побігла в сторону їх дачі. Залишивши дружину з собаками, він почав наздоганяти цуценя і побачив що велика собака сусіда ОСОБА_7 навпроти його дачі №34 СВТ "Путієць" напала на його собаку. Він почав вимагати від ОСОБА_7 припинити цей напад. У відповідь той натравив свою собаку на нього і та покусала йому ногу (до лікарні не звертався). У той час як він відбивався від собаки, сам ОСОБА_7 наблизився до нього і намагався вдарити. Він відштовхнув його, ОСОБА_7 впав біля своєї хвіртки ніяк не забившись, підвівся і зайшов на територію дачі. Відбившись від собаки ОСОБА_7 , він побачив, що ОСОБА_7 швидко наближався до нього тримаючи сокиру у правій руці, нібито замахуючись і садовий шланг у лівій руці. Він вибив сокиру у ОСОБА_7 з рук і відштовхнув від себе у груді. Це було навпроти хвіртки. Після поштовху ОСОБА_8 впав, як пам`ятає, на бік і коли падав то об сітку «рабицю» огорожі зчесав собі лоба. На територію дачі ОСОБА_7 він не заходив. Події відбувалася протягом 3-5 хвилин. Він забрав сокиру та шланг. Поведінка ОСОБА_7 його налякала. Дружина спостерігала за ним на деякій відстані. Про конфлікт він розповів по дорозі додому сусідам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і викликав поліцію. До приїзду поліції, ОСОБА_7 вийшов з дачі, з ним нікого не було, закрив дачу і уїхав на велосипеді в інший бік вулиці. З 2016 року з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 склалися неприязні відносини стосовно різних позицій діяльності керівництва садового товариства. Цивільний позов потерпілого не визнав.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, підтверджується наданими суду доказами, отриманими з наступних джерел.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 25.09.2017 приблизно о 19 години біля своєї дачі АДРЕСА_2 випустив собаку гуляти на вулицю, на зустріч йшов ОСОБА_5 зі своїми собаками. Побачивши його собаку, ОСОБА_5 підбіг до нього, висловив претензію до нього як до господаря тварини і штовхнув його в район тулуба, внаслідок чого перекинувся на спину (пошкоджень при цьому не отримав). Підвівся, сказав: «що ти робиш?» і пішов до хвіртки своєї дачі яка була через 10 метрів, думаючи що на цьому все скінчилося. Але ОСОБА_5 наздогнав його і ззаду здійснив якусь дію з його шиєю (що саме не бачив), внаслідок чого знепритомнів і прийшов до тями вже лежачі на землі. Користуючись тим, що його собака напав на ОСОБА_5 , він заскочив у хвіртку своєї дачі. Відійшовши від хвіртки метрів за десять вглиб своєї дачі він побачив, що ОСОБА_5 зайшов через хвіртку у двір, чим налякав його. Біля будинку на пеньку лежала сокира та садовий шланг, які він взяв відповідно у ліву та праву руку, щоб налякати ОСОБА_5 і змусити його піти. Шлангом він замахнувся на ОСОБА_5 , але той відбив цей удар, вихопив з другої руки сокиру і викинув її на вулицю, потім схопив його за плечі і з розмаху вдарив його головою об стовпчик хвіртки (розташований з збоку двору), внаслідок чого на лобі уторився поріз і пішла кров. Потім ОСОБА_5 відпустив його, вийшов на вулицю, де взяв шланг та сокиру та направився в сторону своєї дачі. Події мали місце протягом приблизно 10 хвилин. В цей час в будинку його дачі перебували три члени правління кооперативу, серед яких була і ОСОБА_11 пили час та обговорювали робочі питання. Вони надали йому першу допомогу, потім він хвилин через 40 на велосипеді поїхав до ЛШМД, де обробили рану, потім поїхав до поліції, де дізнався що ОСОБА_5 вже повідомив поліцію що це він ганявся за ним з сокирою. Вважає, що ОСОБА_5 не оборонявся від нього, а навпаки, напав на нього. Зазначив що неприязні відносини з ОСОБА_5 склалися приблизно з 2016 року на ґрунті різних позицій щодо діяльності садового товариства «Путієць». ОСОБА_11 розказала йому, що бачила конфлікт на власні очі. Дружина ОСОБА_5 була у хвіртки їх дачі, тобто за три дачі від його дачі на одній вулиці. Пояснив, що при проведенні першої експертизи зазначав, що був при тямі, оскільки час знепритомніння був короткий та він зрозумів, що перебував без тями вже після її проведення. Після подій 25.09.2017 виявив у себе на стегні ще великий сінець.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі на 2000 грн. матеріальної шкоди, з якої витрати на надання першої медичної допомоги 120 грн., сеанси лікувального масажу шиї з медикаментами, документів на ці витрати немає. Моральну шкоду в 5000 грн. обґрунтував тим, що потерпілий неодноразово висловлював і до і після цієї події погрози на його адресу.

Покази потерпілого в суді узгоджуються з його показами зафіксованими в протоколі слідчого експерименту від 13.10.2017, де він пояснив, що ОСОБА_5 25.09.2017 вдарив його двома руками в плечі, внаслідок чого він впав на спину, потім підвився і пішов в сторону своєї дачі №34, після чого ОСОБА_5 напав на нього ще раз, надалі ОСОБА_7 показав, як вже на території його дачі ОСОБА_5 , вихопив у нього з рук сокиру, схопив його руками ззаду за плечі і вдарив головою об куток воріт в області лоба.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_7 характеризує виключно з позитивного боку, ОСОБА_5 охарактеризує як людину з якою, з одного боку, можна нормально спілкуватися та домовлятися, а з іншого боку, інколи веде себе агресивно і грубо, коли обставини не так складаються як він хоче. Конфлікт ОСОБА_7 із ОСОБА_5 виник ще до подій 25.09.2017 року через несплату ОСОБА_5 внесків в касу товариства. 25.09.2017 о 18:50 ОСОБА_7 вивів на вулицю собаку, а ОСОБА_5 знаходився біля свого будинку з собакою. Собаки між собою посварилися, ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 , той впав біля паркану, після піднявся біля хвіртки. ОСОБА_5 придавив потерпілого за шию, той відключився, а потім зайшов до двора, підійшов до пенька, взяв спочатку шланг у праву руку та потім у ліву руку сокиру та пішов до калитки. Вона це бачила через вікно. ОСОБА_7 не замахувався на ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 забрав спочатку шланг, а потім сокиру та викинув через паркан, потім взяв ОСОБА_7 , за плечі та з розмаху притиснув до куту хвіртки. Після цього ОСОБА_7 , опустився на коліна, в нього з голови текла кров, а ОСОБА_5 переступив через того та пішов із сокирою, а шланг десь викинув на території. В цей час вона вже вийшла на вулицю та все бачила, за її участю проводився слідчий експеримент. Конфлікт тривав приблизно 10-15 хвилин. Обвинувачений її не бачив. Відносини у неї з ОСОБА_5 загалом нормальні, за посадою як голова товариства подавала позови проти його жінки, де він виступав представником. До подій з ОСОБА_7 погрожував членам правління, тобто і їй, через незаконне відключення електроенергії його дачі. Слідчому казала, що була свідком події, однак той усе одно залучав її понятим. Інші дві жінки конфлікт не бачили, вибігли на двір коли ОСОБА_7 вже був закривавлений. Потім з дачі вони пішли.

Покази свідка ОСОБА_11 узгоджуються з її показами зафіксованими в протоколі слідчого експерименту від 13.10.2017, де вона пояснила, що 25.09.2017 перебувала в приміщенні дачі ОСОБА_7 в СВТ "Путієць", коли той вийшов на двір, через деякий час почула шум і побачила, шо ОСОБА_7 підійшов до пенька, який стоїть на дорозі до будинку і взяв сокиру, і за ним йшов ОСОБА_5 . В цей час вона вийшла з будинку і коли вийшла, то побачила, що сокира вже в руках у ОСОБА_5 і той викинув її на дорогу за паркан. ОСОБА_7 схопив шматок садового шлангу і замахнувся на ОСОБА_5 , але той відбив шланг, а потім схопив ОСОБА_7 ззаду за плечі і з розмаху вдарив головою ОСОБА_7 об металевий стовпчик калитки.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.10.2017 вхід до ділянки СВТ "Путієць" №34 по вул. Квітневій здійснюється через металеву калитку, висотою близько 180 см. заввишки, зварена з металевих кутків. На земельній ділянці розмірами 25 х 25 м., розташованій будинок, собача будка, в кінці садової доріжки мається пеньок дерева.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в той день він працював на дачі, зайшов до сусіда ОСОБА_13 . В цей час йшов ОСОБА_5 , який тримав в руці сокиру та кусок шланга. ОСОБА_5 сказав, що він вивів своїх собак, та на його собаку напала собака потерпілого. З цього приводу в них з ОСОБА_7 виник конфлікт. ОСОБА_5 казав, що потерпілий його штовхав, потім забіг у двір, взяв сокиру та шланг та напав на нього., а обвинувачений забрав сокиру та шланг у потерпілого. Вони розмовляли приблизно 20 хвилин, спочатку через паркан, потім на вулиці. Коли вони розмовляли на вулиці, ОСОБА_7 сів на велосипед, та кудись поїхав. Потім потерпілий попросив його взяти участь в слідчому експерименті, який проводився за участю потерпілого. Він виконував роль ОСОБА_5 , а ОСОБА_11 корегувала його дії та казала, що робити. Ніхто йому не роз`яснював, яка процедура слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вони з чоловіком вийшли вигуляти собаку. Собака потерпілого напала на їхню собаку. Чоловік зробив зауваження, а потерпілий його штовхнув. Потім потерпілий побіг до себе в двір, взяв сокиру та гумову дубинку, та напав на чоловіка і замахувався і сокирою і гумовою дубинкою. ОСОБА_5 все це забрав у потерпілого. Вона знаходилась на відстані приблизно 30 м. та бачила як чоловік захищався. Потерпілий травив свою собаку на чоловіка, яка вкусила того за ногу. Подія відбувалася виключно на вулиці, ОСОБА_5 у двір ОСОБА_7 не заходив. Вона викликала поліцію, яка приїхала через 15-20 хвилин. ОСОБА_11 вона не бачили. Потерпілий весь час пакостить чоловіку. Вона не бачила, щоб чоловік штовхав потерпілого і наносив тілесні ушкодження. У чоловіка з ОСОБА_11 неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що в вересні 2017 приблизно о 19:00 год., точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_5 підійшов з сокирою та резиновим шлангом. Сказав, що в нього стався конфлікт з ОСОБА_7 через те, що їхні собаки напали одна на одну. Також казав, що він забрав у потерпілого сокиру та штовхнув того. Сусіди бачили, як ОСОБА_7 після конфлікту вийшов з двору, закрив калитку та поїхав кудись на велосипеді. Коли він розмовляв з ОСОБА_5 , до ОСОБА_7 ніхто у двір не заходив. В той день він ОСОБА_11 не бачив. Конфліктів між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 він не бачив, але ОСОБА_11 бере участь в судових спорах проти ОСОБА_5 та пише проти того позови. Жінку ОСОБА_5 він бачив на вулиці після того, як до нього підійшов ОСОБА_5 . Потім приїхала поліція. Самого конфлікту він не бачив.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2017 ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_15 , який 25.09.2017 близько 19:00 год. за адресою: СТ "Путієць" вул. Квіткова, 34, наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови (а.с.36)

У відповідності до судово медичної експертизи № 1506 від 28.09.2017 у ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді рани лобної ділянки голови, синця лівого стегна. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та металева труба, з давністю утворення біля 3-4 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с.37).

Згідно висновку додаткової судово медичної експертизи № 1703/1506-17 від 21.11.2017, експертом додатково зроблено висновок, що утворення даних тілесних пошкоджень за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_7 під час допиту не виключено, утворення даних тілесних пошкоджень за обставин, зазначених ОСОБА_5 під час допиту не виключено, утворення наявних на тілі потерпілого тілесних пошкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, з послідуючим ударом об тупі тверді предмети, не виключено, локалізація тілесних ушкоджень доступна для їх спричинення власноруч.

Згідно висновку додаткової судово медичної експертизи № 572/1703-17 від 19.06.2018 експертом додатково зроблено висновок, що тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля 3-4 діб до часу огляду; взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) під час нанесення тілесних ушкоджень могло змінюватись; дані тілесні ушкодження могли утворитися за обставинами, зазначеними свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту.

Експерт ОСОБА_16 суду показав, що отримання рубленої рани лоба від падіння на сітку «рабицю» неможливо, бо пошкодження лоба ОСОБА_7 спричинив твердий тупий предмет, лоб не зчесаний. Пояснюючи свою згоду в першому та двох додаткових висновках експертизи із можливими варіантами отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (за версіями, відповідно потерпілого, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 ), пояснив, що виходив із загальнофізичних причин, бо за кожною версією потерпілий контактував частинами свого тіла з твердою поверхнею. Короткочасний розлад здоров`я потерпілого констатований через шиту рану голови, бо період зняття швів становить не менше 7 діб, що за правилами визначення ступеню тяжкості відноситься до вказаної категорії.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2017, ОСОБА_7 розказав та показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, а саме 25.09.2017 приблизно о 19:00 год. він знаходився на своїй дачі АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_5 , який йшов з собаками зі сторони ділянки АДРЕСА_1 . Його собака кинулась до собак ОСОБА_5 , він вийшов на вулицю та побачив ОСОБА_5 , який біг в його бік. ОСОБА_5 підійшов до нього та напав: двома руками штовхнув його за плечі, внаслідок чого він впав на спину на землю. Він підвівся, попросив того відчепитися від нього та пішов до своєї ділянки. ОСОБА_5 наздогнав його перед хвірткою та схопив за шию, однак від переляку він не запам`ятав як це сталося. Він вирвався та пішов до своєї ділянки, взяв сокиру в руки, однак ОСОБА_5 вихопив сокиру та викинув на вулицю. Після чого схопив його ззаду за плечі та вдарив головою об кут хвіртки з боку двору.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2018 року, свідок ОСОБА_11 розказала та показала, що 25.09.2017 близько 19:00 год. вона знаходилась в приміщенні будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 , якою користується ОСОБА_7 . ОСОБА_7 вийшов з будинку, через деякий час вона почула якийсь шум. Через вікно кухні вона побачила як ОСОБА_7 підійшов до пенька та взяв сокиру. За ОСОБА_7 йшов ОСОБА_5 та вона вирішила вийти з будинку. Коли вийшла, то ОСОБА_7 вже стояв ближче до вхідної хвіртки, а ОСОБА_5 ближче до неї, жоден з них її не бачив. Вона побачила, що сокира була у ОСОБА_5 і той викинув її за межі ділянки. В цей час ОСОБА_7 , вхопив шматок резинового шлангу та замахнувся на ОСОБА_5 , а той в свою чергу вибив шланг. Після чого ОСОБА_7 опинився обличчям до хвіртки, а ОСОБА_5 схопив того за плечі ззаду та з розмаху вдарив головою ОСОБА_7 о металевий стовпчик хвіртки.

Захисник просив виправдати ОСОБА_5 в інкримінованому обвинуваченні посилаючись на те, що:1) ОСОБА_5 у конфлікті з ОСОБА_7 здійснював лише самозахист від озброєного сокирою противника; 2) допустимих доказів зібраних досудовим розслідуванням недостатньо для висновку про причетність ОСОБА_5 до тілесних пошкоджень ОСОБА_7 , а ті що є: покази ОСОБА_11 як допитаного свідка, слідчий експеримент з метою перевірки показань ОСОБА_7 , нівелюють один одного в силу вимог закону, бо ОСОБА_11 одночасно допитувалась слідчим як свідок злочину, а напередодні в той день брала участь в слідчому експерименті як понятий, є зацікавленою в результаті розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_5 , оскільки між ними існують особисті неприязні відносини; 3) обвинувачення не відповідає фактичним обставинам, оскільки за власними показами потерпілого, то ОСОБА_5 спричинив йому тілесні пошкодження не біля, а на території його дачі шляхом удару об вхідну калитку дачі з внутрішньої сторони.

Прокурор просила визнати недопустимими доказами покази в суді свідків зі сторони захисту ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , оскільки стосовно їх показів захист не відкрив матеріалів в порядку передбаченому ч. 12 ст. 290 КПК України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому остаточному обвинуваченні є доведеною і його дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Це випливає з показів потерпілого ОСОБА_7 в суді, які узгоджуються з його показами в ході слідчого експерименту від 13.10.2017, показів в суді свідка ОСОБА_11 , які також узгоджуються з її показами в ході слідчого експерименту від 13.10.2017. Підтверджується встановленими судовими експертизами характером тілесних пошкоджень, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, що узгоджуються з поясненнями експерта в суді та обстановкою місця події.

В свою чергу, до показів ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_14 суд ставиться критично, версія обвинуваченого отримання рани лоба потерпілого спростовується показами судового експерта. Пояснення ОСОБА_14 про те, що вона не бачила що її чоловік штовхав потерпілого, не відповідають показам самого обвинуваченого. Версія захисту про самозахист ОСОБА_5 без перевищення меж необхідної оборони, спростовуються показами потерпілого і свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 активних дій (нападу, у т.ч. з будь якими предметами), по відношенню до обвинуваченого не вчиняв

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 безпосередніми свідками події не були, про подію обізнані зі слів ОСОБА_5 . Суд не вбачає підстав для визнання показів цих свідків недопустимими, через порушення процедури передбаченої ст. 290 КПК України, оскільки захист в межах повноважень викликав цих свідків з метою попередження неповноти судового розгляду (п. 1 ст. 410 КПК України), а процедура відкриття майбутніх усних показів свідків вказаною нормою не передбачена.

Суд не погоджується з доводами захисту про недопустимість показів ОСОБА_11 як свідка і про недопустимість результатів слідчого експерименту, оформлених протоколом від 13.10.2017 з метою перевірки показань ОСОБА_7 .

Положеннями ч.7 ст.223 КПК України чітко регламентовано, що понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані у результатах кримінального провадження.

Понятий - це незаінтересована у результатах кримінального провадження особа, запрошена слідчим чи прокурором для посвідчення факту провадження слідчої дії, її ходу та результатів.

При цьому участь понятих є гарантією правильного безпосереднього сприйняття при провадженні слідчих дій обставин та фактів, що мають значення для кримінального провадження, їх належного фіксування у процесуальних документах.

Під незаінтересованістю понятого слід розуміти відсутність його власного процесуального інтересу у кримінальному провадженні. Наявність такого інтересу є підставою для відмови у його залученні як понятого.

Разом з тим, не дивлячись на акцентування захистом нібито взаємно неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , остання такі стосунки заперечувала, пояснювала, що взаємовідносини у них з ОСОБА_5 в цілому нормальні, вона лише виконувала роботу притаманну займаній посаді, у т.ч. щодо пред`явленні позовів до дружини ОСОБА_5 з метою стягнення витрат.

В діях та поясненнях ОСОБА_11 при участі в досудовому розслідуванні не вбачається як наміру так і можливості отримати матеріальний чи нематеріальний зиск (задовольнити інтерес) як для себе так і для будь якої іншої особи/осіб.

За таких обставин, суд не вважає доведеним обставини недопустимості доказів, на які послався захист.

Суд вважає, що сформульоване обвинувачення відповідає встановленим фактичним обставинам, у тому числі і при зазначенні місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини та мотивів кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в Обласному наркологічному диспансері та Обласній психіатричній лікарні не перебуває, заступником голови СТ "Путієць" та ДОП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області характеризується позитивно, головою СТ "Путієць" характеризується негативно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

До обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Розглядаючи в порядку ст. 1166 ЦК України цивільний позов ОСОБА_7 на суму 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, суд вважає, що він є недоведеним. Самим потерпілим визнано, що документів на понесення витрат він немає.

Розглядаючи в порядку ст. 1168 ЦК України цивільний позов ОСОБА_7 на суму 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд вважає необхідним задовольнити його на суму 2500 грн., оскільки факт протиправного заподіяння тілесних пошкоджень від ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. У решті позовних вимог - відмовити

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1