Справа № 569/9642/19
УХВАЛА

25 жовтня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, Російської Федерації, громадянина Німеччини, працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду звернувся з клопотанням прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що cлідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00030 від 12.02.2019 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

25.06.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме у вербуванні та переміщенні, з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Cторона обвинувачення вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, необхідно продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання з підстав, наведених в ньому підтримав, просив продовжити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити в продовженні запобіжного заходу, оскільки ризики, які були підставами для обрання запобіжного заходу відсутні, підозра необгрунтована.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відсутні з наступних підстав.

Так, слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00030 від 12.02.2019 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

26.06.2019 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, строком дії до 24.08.2019.

23.08.2019 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 21.00 год. по 08.00 год. строком дії до 25.09.2019.

25.09.2019 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 21.00 год. по 08.00 год. строком дії до 25.10.2019.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані прокурором, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, однак суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Так, ОСОБА_4 не судимий, є громадянином Німеччини, має зареєстроване місце проживання в Україні, працевлаштований, не одружений.

В судовому засіданні, було встановлено, що підозрюваний належним чином здійснював покладені на нього обов"язки, прибував на виклики до слідчого, прокурора, слідчого судді, жодних порушень не допускав.

Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги тривалість досудового розслідування, і ризики на які посилається прокурор на час розгляду клопотання зменшилися.

Враховуючи вищевказане та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, враховуючи, що заявлені прокурором ризики частково знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, проте прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити достатні гарантії виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов"язання.

Керуючись ст.ст. 176-178,179, 181, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, Російської Федерації, громадянина Німеччини, працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов"язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілою у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1