н/п 1-кп/640/1025/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 р. Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого,з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом,сержанта з матеріального забезпечення роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи сержантом з матеріального забезпечення роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проходячи службу за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 26.06.2019 року близько 08.00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , а з`явившийся у зв`язку з цим вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби,до 06 серпня 2019 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він будучі військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , через непорозуміння з начальниками самовільно покинув військову частину та був відсутній з 26.06. по 06.08.2019р. , щиро кається , просить суворо не наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.4 КК України , тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатру не перебуває, характеризується формально-задовільно, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 407 ч.4 КК України, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , тому суд вважає за можливо застосувати ст. 75 КК України і призначити покарання з іспитовим строком з застосування ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 2 (два ) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1