Провадження №1-кс/523/4200/19
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
та про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

14 серпня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Хаджибеївського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000863 від 03.06.2019 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ереван республіки Вірменія, вірменина за національністю, громадянина Вірменії, з вищою освітою, одружений та має 2-х неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштований, забезпечений посвідкою на тимчасове проживання на території України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:
13.08.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у заволодінні, шляхом зловживання довірою, транспортним засобом марки «Mitsubishi outlender», 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 173 550 гривень, що мало місце 16.04.2019 року приблизно о 14:45 годині за адресою: м.Одеса, 7-ма Пересипська 17б.

Як слідує з клопотання й доданих до нього відповідних матеріалів, за заявою ОСОБА_7 , СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000863 від 03.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а 04.07.2019 року старшим слідчим ОСОБА_5 складено і прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яке вручено останньому 12.08.2019 року в присутності його захисника.

З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши матеріали клопотання та додатково надані прокурором деякі матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить наступного.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч.1 ст.94 означеного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.ст.177, 183 вказаного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 4 ст.194 наведеного Кодексу регламентовано, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як слідує з доданих до розглядуваного клопотання матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

В обґрунтування внесеного клопотання старший слідчий ОСОБА_5 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, офіційно непрацевлаштований та міцних зв`язків не має; на тяжкість злочину, у якому підозрюється останній; на його зникнення з місця скоєння злочину, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, ймовірність можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схов або спотворення будь-яку із речей чи документів, незаконного впливу на потерпілого, свідків і експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).
В пункті 196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
Опріч викладене, за п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», існує презумпція на користь звільнення з-під варти, а доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» та у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Відповідно ж до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
Як встановлено під час судового розгляду та слідує з матеріалів клопотання, підозра в інкримінованому ОСОБА_6 злочину обґрунтовується, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 та його заявою про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за участю вказаних свідків, протоколом огляду предмета компакт-диску формату DVD, сукупність чого уявляються слідчому судді достатніми для висновку про те, що наведені обставини, в цілому, здатні об`єктивно переконати неупередженого спостерігача у причетності вказаної особи до скоєння інкримінованого діяння.
Разом із тим, слідчим суддею в порядку ст.ст.94, 132, 184 КПК України не приймаються до уваги наведені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої ОСОБА_6 підозри, зокрема, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 та іншими доказами, оскільки вказані протокол та докази до суду не надавались і до матеріалів розглядуваного клопотання не долучались.

Слід також зауважити на тому, що аналіз викладених у розглядуваному клопотанні відомостей свідчить про невідповідність його змісту вимогам ст.184 КПК України, зокрема й всупереч цієї норми закону, в клопотанні відсутні дані щодо правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину (п.2 ч.1 ст.184 КК) та не наведений виклад обставин, що дають підстави підозрювати вказану особу у вчиненні певного злочину (п.3 ч.1 ст.184 КК), а також у розглядуваному клопотанні відсутні посилання на відповідні матеріали, що підтверджують існування заявлених стороною обвинувачення ризиків (п.5 ч.1 ст.184 КК), та належне обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.6 ч.1 ст.184 КК).

Наведені обставини у контексті п.2 Розділу ІІІ роз`яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року, обумовлюють висновок про неможливість задоволення розглядуваного клопотання у запропонованому стороною обвинувачення обсязі.

Попри те, матеріалами розглядуваного клопотання не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а обґрунтовуючи необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у конкретному випадку, ані старшим слідчим ОСОБА_5 у клопотанні, ані прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні належним чином не доведено ймовірність переховування вказаного підозрюваного від органів досудового розслідування, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з нижчевикладеного.
Так, як слідує з матеріалів розглядуваного клопотання та встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 - раніше не судимий, має повноцінну родину та 2-х неповнолітніх дітей, забезпечений посвідкою на тимчасове проживання в Україні та місцем реєстрації й проживання в м.Одесі, про що свідчить наданий захисником в судовому засіданні договір оренди житла, сукупність чого, за переконанням слідчого судді, обумовлює достатню міцність соціальних зв`язків вказаного підозрюваного у місці його проживання та у випадку застосування до останнього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позбавить неповнолітніх дітей належного виховання і батьківського піклування та призведе до свавільного позбавлення підозрюваного свободи.

До того ж, неспроможними уявляються доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже відповідних доказів на підтвердження вчинення таких дій з боку підозрюваного ОСОБА_6 протягом всього періоду часу досудового розслідування, стороною обвинувачення до суду не подано.
Згідно ж з наданими в судовому засіданні поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_6 , свою провину в інкримінованому діянні він фактично визнає лише частково, пояснюючи при цьому, що відносини між ним та потерпілою стороною носять цивільно-правовий характер, а про оголошення його органом досудового розслідування в розшук, він дізнався лише після затримання.

Між тим, органом досудового розслідування і прокурором не доведено ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, оскільки ані до матеріалів розглядуваного клопотання, ані в судовому засіданні в розпорядження суду не надано відповідної постанови про оголошення розшуку підозрюваного та доручення оперативному підрозділу щодо такого розшуку, а також не ураховано можливість запобігання ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків й експертів шляхом покладення відповідного зобов`язання, яке прямо передбачено в п.4 ч.5 ст.194 КПК України та полягає у забороні спілкування з іншими учасниками кримінального провадження.
Отже, з урахуванням означеного вище та у контексті наведеної практики суду конвенційної юрисдикції, в силу ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання сторони обвинувачення не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі, а доводи сторони захисту уявляються такими, що частково заслуговують на увагу.
На підставі викладеного, оцінюючи доводи розглядуваного клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 та позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні, враховуючи положення ст.ст.177-178, 181, 183, 194 КПК України у їх системному взаємозв`язку, а також приймаючи до уваги встановлені під час розгляду клопотання обставини та характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 злочину, його тяжкість та забезпеченість останнього місцем реєстрації і постійного проживання в м.Одесі, його сімейний стан, слідчий суддя доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання вказаним підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим, з дотриманням справедливого балансу між існуванням суспільного інтересу та поваги до особистої свободи, уявляється застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із залишенням без задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Частинами 1, 2 ст.181 КПК України регламентовано, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.3, 7-9, 22, 26, 177-178, 181-184, 193-194, 202, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні за №0000863 від 03.06.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 12.10.2019 року, звільнивши останнього з-під варти негайно в залі суду.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: невідкладно прибути до проживання та заборонити залишати житло в період часу з 22:00 до 06:00 години, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 12.10.2019 року.

Виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1