Провадження № 1-кс/520/8858/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000697 від 15.07.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що 14.07.2019 приблизно о 18.45 годині водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 1.5.; 1.7.; 2.1. а), б); 2.3. б); 12.3. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб...»

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_5 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, керуючи мотоциклом «KAWASAKI Z1000SX», р/н НОМЕР_1 , рухався в умовах необмеженої видимості по асфальтованому сухому покриттю автодороги «Одеса-Б-Дністровський-Монаши», яка є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення «Р-70», має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, з боку центра смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області у напрямку села Кароліно-Бугаз.

Проїжджаючи на 59 км + 175 м зазначеної автодороги у смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, рухаючись в населеному пункті, на прямій, рівній ділянці, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у протилежних напрямках, що позначені дорожньою розміткою 1.5. (переривчаста лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги), водій ОСОБА_5 вкрай уважним не був, на ділянці проїзної частини, яка потребувала від нього особливої уваги, оскільки Затока є містом-курортом із значним скупченням відпочиваючих туристів, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, своїми діями створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

Так, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразилися у появі попереду на проїзній частині небезпеки у русі, у вигляді пішохода похилого віку ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину у невстановленому місці, рухаючись у темпі кроку, з лівого боку праворуч за ходом руху мотоцикла, водій ОСОБА_5 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, невірно оцінив дорожню обстановку, що склалася, хоча завчасно виявив пішохода на дорозі, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду цієї ділянки.

Грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху та нехтуючи безпекою інших учасників дорожнього руху, водій ОСОБА_5 , не маючи можливості достовірно прогнозувати дії пішохода на дорозі та відмовившись від застосування гальмування, як найбільш ефективного заходу для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, вирішив об`їхати пішохода по зустрічній смузі, для чого почав виїжджати на зустрічну половину проїзної частини.

В свою чергу, пішохід ОСОБА_7 , з моменту виявлення мотоциклу «KAWASAKI Z1000SX», р/н НОМЕР_1 , який наближався до неї з правого боку, відмовилась від перетину проїзної частини та зупинилась на середині проїзної частини.

Як наслідок, водій ОСОБА_5 , через невиправданий маневр об`їзду, допустив наїзд передньою лівою частиною керованого мотоциклу на пішохода ОСОБА_8 , під час якого відбулося закидання тіла пішохода на мотоцикл з наступним відкиданням та падінням потерпілої на дорожнє покриття.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю на місці ДТП.

Отже, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.1. а), б); 2.3. б); 12.3. Правил дорожнього руху України і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків в рамках даного кримінального провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що у його підзахисного наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній одружений, на утриманні має дитину. Дружиною його підзахисного частково відшкодовано шкоду, в подальшому ОСОБА_5 має намір продовжувати допомагати сім`ї потерпілих, останній свою вину визнає, у скоєному розкаюється. Також захисник просив врахувати, що його підзахисний раніше ніколи не притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а з огляду на ту обставину, що його транспортний засіб було вилучено, вчинити іншого кримінального правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху він не може. На підставі викладеного просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний в судовому засіданні розкаявся у скоєному, зазначив, що буде допомагати потерпілій стороні, в решті підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки, які настали в результаті ймовірного вчинення інкримінованих підозрюваному дій, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Між тим, в частині ризику можливого незаконного впливу на свідків та потерпілого в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення з огляду на наступне. Зокрема, попри відсутність у клопотанні будь-якого обґрунтування, з огляду на яке слідчий суддя міг би встановити наявність такого ризику, стороною обвинувачення у клопотанні не зазначається відомостей в частині того, на яких конкретно свідків може здійснювати незаконний вплив підозрюваний. В свою чергу про необґрунтованість існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілого свідчить та обставина, що підозрюваний та його дружина на теперішній час частково відшкодували завдану шкоду та в подальшому мають намір надавати допомогу. Крім того, підозрюваний свою вину визнає, у скоєному розкаюється. Більше того, захисником в судовому засіданні було долучено заяву з боку потерпілого, з дослідження якої вбачається, що потерпіла сторона не наполягає на застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а навпаки, з метою продовження відшкодування шкоди, просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В частині ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на теперішній час підозрюється у вчиненні необережного кримінального правопорушення, транспортний засіб, яким згідно клопотання було вчинено наїзд на потерпілу на теперішній час вилучено, а відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що вказаний ризик стороною обвинувачення не доведений.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони обвинувачення не містить належного обґрунтування не можливості запобігання встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, поза увагою сторони обвинувачення залишилися відомості в частині характеризуючих підозрюваного матеріалів, а саме наявність у підозрюваного ОСОБА_5 сім`ї, оскільки останній одружений, має на утриманні дитину, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, де останній мешкає разом зі своєю родиною. В цілому, підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується, раніше не судимий, після дорожньо-транспортної пригоди місце пригоди не залишив, у скоєному розкаюється, надавав допомогу потерпілій стороні та в подальшому має намір відшкодовувати завдану шкоду. Відтак, враховуючи відсутність належного обґрунтування сторони обвинувачення в частині наявної необхідності в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на позитивну характеристику підозрюваного та наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи завдання, які ставляться в зв`язку з застосуванням відносно підозрюваних відповідного виду запобіжного заходу, з огляду на обставини даного кримінального провадження, в тому числі встановлений в судовому засіданні ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, позитивні дані підозрюваного, наявність на його утриманні дитини, а також наявність у підозрюваного постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому в судовому засіданні ризику можливого шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000697 від 15.07.2019 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15.09.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 15.09.2019 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1