Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3734/19
Провадження № 1-в/644/356/19

УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2019 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43) про призначення остаточного покарання за наявності декількох вироків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)»,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Харківська виправна колонія (№43) звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо доцільності врахування наявності вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року при призначенні остаточного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року.

У поданні зазначено, що ОСОБА_4 засуджений 05.02.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 1, 70 КК України до 2 років обмеження волі. Злочин скоїв 13.11.2014 року. Вирок набрав законної сили 10.03.2015 року, початок строку покарання 08.06.2016 року, кінець строку покарання 28.04.2018 року. Звільнений 01.06.217 року умовно-достроково на 11 місяців 4 дні.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 02.03.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Злочин скоїв 20.12.2014 року. Вирок набрав законної сили 02.04.2015 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.07.2015 року уточнено порядок виконання вироків Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року окремо. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2015 року скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено до місць позбавлення волі відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року на термін 3 роки.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 25.10.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 71, 72 КК України приєднано невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі 3 роки 2 місяці. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року виправлено описку, допущено в резолютивній частині вироку та вважати засудженим за ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року змінено. Вважати засудженим за ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Злочин скоїв 15.08.2017 року.

Початок строку покарання 28.08.2017 року. Кінець строку покарання 28.11.2019 року.

Представник державної установи Харківська виправна колонія (№43) та засуджений подали заяви з проханням розглядати подання без їх участі.

Вислухавши прокурора, який вважав доцільним виконувати вказані вироки суду самостійно, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати, зокрема, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, ОСОБА_4 засуджено 05.02.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 1, 70 КК України до 2 років обмеження волі. Вирок набрав законної сили 10.03.2015 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.05.2017 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на 11 місяців 4 дні.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року ОСОБА_4 було засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 02.04.2015 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.07.2015 року уточнено порядок виконання вироків Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року окремо.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2015 року було задоволено подання про направлення до місця відбування покарання стосовно ОСОБА_4 , засудженого відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки.

Між тим, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 року внесені виправлення в ухвалу від 30.09.2015 року та перший абзац резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції: подання про направлення до місця відбування покарання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого відповідно до вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова 05.02.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі.

Тобто, фактично, ОСОБА_4 даною ухвалою направлений до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року. При цьому вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року не змінювався і не скасовувався судами будь-яких інстанцій.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 71, 72 КК України приєднано невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі 3 роки 2 місяці. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року виправлено описку, допущено в резолютивній частині вироку та вважати засудженим за ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року змінено. ОСОБА_4 вважається засудженим за ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання 28.08.2017 року. Кінець строку покарання 28.11.2019 року.

Як вбачається із матеріалів справи, у вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року не враховані дані про судимість ОСОБА_4 за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року.

Відповідно до ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Вивченням вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 , судом встановлено, що вони набрали законної сили.

З відповіді начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова 02.03.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на обліках Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» за період 2015-2017 роках не проходив.

Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудна 1990 р. « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків » п. 12 роз`яснює, що суди не мають право вирішувати питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).
Таким чином, суд вважає, що вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року та вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 підлягають самостійному виконанню, оскільки за вироком суду від 25.10.2017 року ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у ДУ «ХВК № 43», а за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року засуджено до позбавлення волі з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43) задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2015 року та вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати самостійно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений і оголошений 05.11.2019 року.

Суддя: ОСОБА_1