Справа № 456/3557/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1035/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирішено питання з цивільним позовом та речовими доказами.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 , 25 липня 2016 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Алкоголь Тютюн», що по вул. Колесси, 1/3 в м. Стрий, Львівської області, діючи з єдиним умислом, увійшовши в довіру до ОСОБА_8 , запропонував останній допомогу у прискоренні в отриманні статусу інваліда в медико-соціальній експертній комісії нею, її чоловіком ОСОБА_9 та її сестрою ОСОБА_10 , назвавши плату за свої послуги. ОСОБА_8 будучи переконаною, що ОСОБА_6 має на меті їй допомогти передала останньому аванс в сумі 1200 грн. В подальшому, ОСОБА_6 продовжив вводити в оману ОСОБА_8 і 27.07.2016р. близько 12 год., знаходячись в складському приміщенні магазину «Комп`ютерний всесвіт», що розташований на вулиці Майдан Ринок, 9, у м. Стрий, діючи з єдиним умислом, увійшовши в довіру до ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_11 , який передав ще 12800 грн., на прохання ОСОБА_8 . Своїми умисними протиправними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману і зловживанням довірою (шахрайство) ОСОБА_6 , заподіяв ОСОБА_8 та її чоловікові ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14000 грн. 00 коп.
Згаданий вирок суду першої інстанції оскаржив обвинувачений ОСОБА_6 . У поданій апеляційній скарзі просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2019 року щодо нього змінити, призначити покарання не пов`язане із обмеженням волі. Крім того обвинувачений ОСОБА_6 просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України.
Не оспорюючи вини та фактичним обставин вчинення кримінального правопорушення вважає, що призначене покарання є занадто суворим, не відповідає тяжкості злочину та особі винного. Наголошує, що строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися на підставі п.2. ч.1 ст. 49 КК України та у зв`язку із чим клопоче про звільнення його від кримінальної відповідальності.
Звертає увагу, що він неодноразово повідомляв, що готовий компенсувати потерпілій шкоду, просив розділити борг частинами, проте потерпіла відмовилася.
Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційні вимоги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив одержані у передбаченому КПК України порядку докази у цьому кримінальному провадженні у їх сукупності, прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами. І таке в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так, ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (п.2 ч.1 ст. 49 КК України).
За змістом ст. 49 КК України закінчення строків давності є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо вона подала про це клопотання.
Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2019 року, який не набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 вчинив 25 липня 2016 року, тобто, станом на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.2 ч.1 ст. 49 КК України трирічний строк давності.
Дані про те, що ОСОБА_6 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин середньої тяжкості, тяжкий чи особливо тяжкий, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Що і було апеляційним судом встановлено.
Щодо апеляційних вимог у частині зміни оскаржуваного вироку та призначення покарання не пов`язаного з обмеженням волі, то колегія суддів такі до уваги не бере та відхиляє,оскільки звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності має правовим наслідком скасування судового рішення на підставі якого особу засуджено та закриття кримінального провадження
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги у частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності слід задоволити та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, обвинувальний вирок щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4