Справа №: 272/401/18
Провадження № 1-кп/272/33/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого- ОСОБА_8 ,
соціального педагога ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000042 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого в силу ст. 89 КК України,
за ст. 125 ч. 1 КК України,-
встановив:

06 лютого 2018 року, близько 15.00 год. ОСОБА_4 на дорозі поруч зі своїм дачним домоволодінням помітив малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких запідозрив у намірі здійснити крадіжку з його господарства. Під час розмови з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 за комір верхнього одягу потягнув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до подвір`я свого господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , та у вказаному місці, день та час, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс удари правою рукою в область лівої сторони обличчя, правою ногою по правій нозі та лівою ногою по лівій нозі ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця обличчя, двох синців правої гомілки та трьох синців лівої гомілки, які відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину та цивільний позов не визнав повністю та пояснив, що 06.02.2018 року в обідню пору він приїхав на автомобілі у АДРЕСА_2 , у нього є житловий будинок. По дорозі біля магазину забрав ОСОБА_11 та батька ОСОБА_12 та їхали в напрямку будинку. Коли вони під`їхали до його домогосподарства, то він побачив, що з подвір`я вибігла ОСОБА_10 .. Зайшовши до подвір`я він побачив ОСОБА_6 та схопив його за комір куртки і тримаючи запитав, що він тут робить. При цьому він позвонив до сільського голови ОСОБА_13 та розповів про ситуацію, просив, щоб він повідомив про це батьків ОСОБА_14 . Після його дзвінка прийшов сільський голова, який проживав по сусідству та він передав йому ОСОБА_14 . Останній плакав та просився, що він його відпустив. Він не спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_15 . Сільський голова відпустив ОСОБА_14 , який пішов з території його домогосподарства не побитий. До вказаних подій він ходив до школи та спілкувався із директором та вчителями з приводу того, що він підозрював, що ОСОБА_6 заліз до його подвір`я та повідкручував стокові труби та покрав речі.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина в інкримінованому йому злочині повністю доведена зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами.
Показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 06.02.2018 року після уроків, він, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 пішли до останнього та чекали його біля будинку, щоб він переодягнувся та йти погуляти. Чекаючи, він та ОСОБА_17 гралися на дорозі біля будинків ОСОБА_16 та ОСОБА_4 .. В цей час на автомобілі приїхав ОСОБА_4 , покликав їх та запитав, що вони тут роблять. ОСОБА_18 підійшла та ОСОБА_4 копнув її ногою в спину та вона побігла додому. Потім ОСОБА_4 схопив його за комір куртки та потягнув у подвір`я, де повів до гаражу, потім до будинку і казав смикати трубу, потім відвів його до брами та позвонив сільському голові. Тримаючи його за куртку він наніс йому удари по голові, по животі та по ногах. Коли прийшов сільський голова ОСОБА_19 , то ОСОБА_4 відпустив його та сільський голова вивів його за калітку та він пішов. Йшов кущами, тому що боявся та ні з ким дорогою не розмовляв. По дорозі додому він зайшов до дитячого садочку, де забрав сестру. Прийшовши додому розповів мамі про те, що сталося. У нього болів живіт та голова, тому мама викликала фельдшера, яка прийшла та оглянула його.
Законний представник потерпілого ОСОБА_7 пояснила суду, що 04.02.2018 року, ще до вказаних подій до них приходив ОСОБА_4 та казав, що ОСОБА_20 шию відкрутить, бо він у нього щось покрав. Зранку, 05.02.2018 року, ОСОБА_4 приходив до школи, щось з`ясовувати. 06.02.2018 року ОСОБА_20 пішов після уроків до ОСОБА_21 , з яким вони дружать, тому вона телефонувала ОСОБА_22 , щоб ОСОБА_20 по дорозі додому забрав сестру ОСОБА_23 із дитячого садка. ОСОБА_20 прийшов додому побитий, куртка із порватим рукавом. Толік почав рвати та вона викликала фельдшера, дитині було погано. Вона позвонила до сільського голови та сказала, що буде викликати поліцію, на що останній сказав викликати. 07.02.2018 року ОСОБА_4 зранку прийшов до них додому та казав, що він не бив ОСОБА_20 , лише легенько стукнув. 08.02.2018 року ОСОБА_4 теж приходив. 09.02.2018 року ОСОБА_20 пішов до школи із синцями, діти сміялися, однак після розмови із психологом все припинилося. Дитина перенесла стрес, він дві неділі не міг спати та вона його проводила до школи. Про вказану подію вона повідомила поліцію та 08.02.2018 року вони поїхали до Житомирського СМЕ та зафіксували побої. ОСОБА_4 неодноразово приходив до них, щоб домовитися та заплатити кошти, однак вони відмовилися. Позовну заяву про стягнення моральної шкоди підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та наполягали на покаранні обвинуваченого.
Показаннями малолітнього свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що 06.02.2018 року після уроків вона, ОСОБА_24 та ОСОБА_25 пішли до останнього додому та чекали його біля будинку, щоб потім йти гуляти. Поки чекали ОСОБА_21 , то гуляли із ОСОБА_20 у хованки між будинками ОСОБА_16 та ОСОБА_4 .. Толік зайшов у двір ОСОБА_4 та заховався за хлів. Вона в цей час лише відчинила хвіртку, щоб зайти та побачила, що їде ОСОБА_4 на автомобілі. Вона побігла додому, не озираючись, нічого не чула, а ОСОБА_20 залишився там. Також вказала, що ОСОБА_4 не бив її в той день та вона не бачила чи бив він ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_4 до них додому не приходив.
Законний представник свідка ОСОБА_10 . ОСОБА_26 пояснила суду, що вона та дочка приймали участь у слідчих діях, де ОСОБА_18 розповідала про подію, що сталася 06.02.2018 року. Також були присутні працівники поліції та інші особи. Вони підписували якісь документи.
Показаннями свідка ОСОБА_27 , який суду пояснив, що зі слів дитини ОСОБА_10 йому відомо, що 06.02.2018 року після уроків вона, ОСОБА_28 чекали ОСОБА_29 біля його будинку поряд господарства ОСОБА_4 .. В цей час під`їхав на автомобілі ОСОБА_30 і насварив їх, що вони там роблять, і ОСОБА_18 втікла додому. Щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_20 йому невідомо нічого.
Показаннями малолітнього свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що 06.02.2018 року після уроків він, ОСОБА_24 та ОСОБА_10 пішли до нього додому, де анатолій та ОСОБА_18 чекали поки він переодягнеться біля будинку, щоб потім йти гуляти. Коли він був в будинку позвонив телефон батька ОСОБА_13 та він побачив, що дзвонить ОСОБА_30 . Після дзвінка батько пішов до господарства ОСОБА_4 .. У вікно він побачив, що ОСОБА_4 тримає ОСОБА_31 за куртку. Вийшовши на вулицю він почув крики ОСОБА_14 , що він кричав було нерозбірливо. Чи бив ОСОБА_32 він не бачив. Його батько забрав ОСОБА_20 та відпустив. Вони не гралися більше в той день, він пішов до будинку.
Законний представник малолітнього свідка ОСОБА_16 . ОСОБА_13 підтвердив суду, що він як законний представник та його син як свідок приймали участь у проведенні слідчих дій, де його син все роповідав та показував, після чого було складено протокол, який вони підписали.
Показаннями свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які є вчителями Міньківецької ЗОШ та пояснили, що про події, що сталася 06.02.2018 року із ОСОБА_38 їм стало відомо від його матері ОСОБА_7 , яка зателефонувала директору ОСОБА_33 та повідомила, що ОСОБА_4 побив її сина. ОСОБА_39 ніколи раніше до школи побитий та із синцями не приходив. В той день, 06.02.2018 року, під час навчання у школі ніяких конфліктних ситуацій у ОСОБА_31 з іншими дітьми не було, ОСОБА_14 пішов додому після уроків в нормальному стані, без синців. Також свідки пояснили, що до вказаних подій ОСОБА_4 приходив до школи з приводу підозри ОСОБА_31 у крадіжці речей з території його домогосподарства, однак після розмови вказані обставини не підтвердилися.
Показаннями свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_35 , які суду пояснили, що були понятими під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив та показав де, коли та яким чином йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , були також присутні законний представник ОСОБА_7 та класний керівник ОСОБА_34 , ОСОБА_39 все добровільно показував та розповідав. За результатом проведення вказаних дій було складено протокол, який вони прочитали та підписали.
Показаннями свідка ОСОБА_41 , яка пояснила, що працює фельдшером Міньківецького ФАП, 06.02.2018 року біля 17.00 год. до неї зателефонувала ОСОБА_42 та повідомила, що її сина ОСОБА_14 побили та йому погано. Після дзвінка через 15-20 хв. вона прийшла до ОСОБА_43 додому та оглянувши ОСОБА_14 виявила видимий синяк на обличчі під лівим оком та на обох ногах були синці та зчесана шкіра. ОСОБА_14 скаржився на головний біль та біль у животі, дитина була налякана, після огляду вона надала необхідну допомогу. Як пояснила ОСОБА_42 , що її сина ОСОБА_14 побив ОСОБА_4 , також вона сказала, що повідомила про це сільського голову та буде звертатися до поліції, тому вона про вказану події нікого не повідомляла. Раніше до неї не було звернень від родини ОСОБА_43 з приводу спричинення тілесних ушкоджень дітям.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що він працює сільським головою та 06.02.2018 року в обідню пору до нього зателефонував ОСОБА_4 та попросив прийти до його домогосподарства. Після дзвінка він одразу пішов туди та побачив, що ОСОБА_4 тримає ОСОБА_31 за комір куртки, останній просився відпустити його плакав. Синців на обличчі ОСОБА_14 він не бачив. Він сказав ОСОБА_4 , відпустити ОСОБА_14 . Це відбувалося на подвір`ї ОСОБА_4 .. Мати ОСОБА_14 того ж дня телефонувала до нього та повідомила, що її сина ОСОБА_14 побили та вона буде звертатися до поліції, на що він відповів звертайтеся.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , пояснили суду, що були на території домогосподарства ОСОБА_4 під час конфлікту із ОСОБА_6 та бачили, як ОСОБА_4 тримав ОСОБА_14 за комір куртки, а другою рукою телефонував сільському голові ОСОБА_13 , який прийшов, забрав ОСОБА_14 та відправив його додому. Вони не бачили, щоб ОСОБА_4 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_6 , так як встановлювали замок .
Свідок ОСОБА_44 пояснила суду, що ОСОБА_24 прийшов десь біля 16.00 год. забирати молодшу сестру Діану у дитячий садок, де вона працює вихователем. Толік був одягнутий у капюшон, тому вона запитала чи у нього щось не болить. На його обличчі вона нічого незвичного не побачила, він не плакав, ОСОБА_20 нічого не розповідав, вона нічого в нього не питала. Щодо участі у слідчому експерименті за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 вона не пам`ятає, підпис у протоколах проведення слідчих експериментів належить їй.
Свідок ОСОБА_45 пояснила суду, що 06.02.2018 року в обідню пору зустріла ОСОБА_31 за 50 м. від домогоподарства ОСОБА_4 та на її запитання, чого він тут ходить він відповів, що де хоче там і ходить. На обличчі ОСОБА_14 синців та подряпин вона не бачила.
Із довідки, виданої Міньківецьким ФАП від 06.02.2018 року видно, що ОСОБА_6 звернувся до фельдшера ФАПу зі скаргами на біль голови та низу живота, об`єктивно : на обличчі гематома під лівим оком, гематоми та садини обох гомілок ніг (т.2 а.кр.пр. 43).
Висновком експерта судово-медичної експертизи № 252 від 08.02.2018 року , згідно якого при судово-медичному обстеженні у потерпілого ОСОБА_6 виявлено синці на обличчі, обох нижніх кінцівках, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від ударів такими, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.кр. пр. 44).
Судовий експерт ОСОБА_46 в судовому засіданні повністю підтримала висновок № 252, пояснивши, що всі обставини спричинення тілесних ушкоджень викладені у висновку, виключивши можливість одночасного спричинення ударів, тому що потерпілий був у вертикальному положенні під час нанесення ударів, а також можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілим самому собі чи будь-яким предметом через відсутність характерних особливостей травмуючого предмету .
Висновком експерта (додатковим до висновку експерта № 252 від 08.02.2018 р.) судово-медичної експертизи № 29 від 15.02.2018 року, згідно висновку якого при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця обличчя, синців (2-х) правої гомілки та синців (3-х) лівої гомілки; що утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови та в протоколі слідчого експерименту від 14.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. 2.4. Тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_6 могли утворитись внаслідок нанесення ударів руками та ногами. 3. 5.6 Можливість утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень внаслідок падіння та удару об тверді предмети чи плоску поверхню-виключається ( т.2 а.кр.пр. 51-52).
Судовий експерт ОСОБА_47 в судовому засіданні висновок № 29 підтримав повністю та роз`яснив, що ним було проведено судово-медичну експертизу та надано висновок додатковий до висновку № 252 з врахуванням протоколу слідчого експерименту із потерпілим. Також вказав, що помилка у частині сторони обличчя (права чи ліва) на висновок про наявність легких тілесних ушкоджень не вплинув би. Всі дані у дослідницькій частині висновку були виписані із протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 ..
Допитаний в якості спеціаліста експерт ОСОБА_47 вказав, що при спричиненні тілесних ушкоджень бувають випадки, що синці проявляються не одразу після їх спричинення, у даному випадку поява синців можлива в термін 2-3 години з моменту їх спричинення залежно від індивідуальних властивостей організму, віку, статті, сили удару, у випадку глибоких синців - проявляються через більш тривалий час.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 14.02.2018 року та фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий в присутності понятих та педагогів та законного представника розповів та показав яким чином та в які ділянки ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, які відповідають наданим в судовому засіданні показанням, зазначивши, про спричинення удару правою рукою по лівій стороні обличчя під ліве око, що видно із фототаблиці, коліном правої ноги в ділянку живота та правою ногою декілька ударів по правій гомілці та декілька ударів лівою ногою по лівій гомілці. Суд вважає опискою слідчого вказівку у вказаному протоколі про спричинення удару ОСОБА_6 по правій стороні обличчя, що підтвердила свідок ОСОБА_48 та видно із фототаблиці (т.2, а.кр. пр. 45-50).
Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником начальника СВ Андрушівського ВП та при написанні нею протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 було допущено описку у частині вказівки про нанесення ОСОБА_4 удару ОСОБА_6 по правій стороні обличчя під око, однак згідно фото таблиці та показань потерпілого йому було нанесено удар в ліву частину обличчя під око.
Протоколом проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_10 від 18.02.2018 року та фототаблицею до нього, в ході якого свідок ОСОБА_10 розповіла та показала на місцевості про те, що 06.02.2018 року близько 15.00 год. вона та ОСОБА_6 перебували по АДРЕСА_2 біля будинку ОСОБА_16 , де чекали ОСОБА_21 з яким мали гуляти. Поряд також розташований будинок ОСОБА_4 , який в цей час під`їхав на автомобілі до свого будинку та побачивши їх, підізвав їх жестом та запитав, що вони тут роблять. Вона підійшла та ОСОБА_4 тричі вдарив її ногою по сідниці, тому вона вирвалася та втекла додому. Озирнувшись побачила як ОСОБА_50 схопив ОСОБА_6 за одяг та вдарив його коліном у живіт, після чого схопивши ОСОБА_20 за комір куртки ззаду потягнув його до свого подвір`я. Побачивши вказане вона злякалася та побігла додому. Вже згодом вона довідалася, що ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження. (т.2, а.кр. пр. 58-63).
Протоколом проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_16 від 18.02.2018 року та фототаблицею до нього , в ході якого свідок ОСОБА_16 розповів та показав на місцевості, як 06.02.2018 року після уроків він, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 прийшли до його будинку в АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 та ОСОБА_6 залишилися на дорозі біля його будинку та чекали поки він переодягнеться, щоб потім разом гуляти. Згодом, переодягнувшись та вийшовши на вулицю на господарчій частині свого подвір`я, біля худоби, він почув крики ОСОБА_6 .. Слова були нерозбірливі чередувалися з плачем, все що він розібрав "не бийте". Поглянувши в сторону господарства ОСОБА_4 , то він побачив, що ОСОБА_4 тримав ОСОБА_51 за комір верхнього одягу куртки та нецензурно висловлювався. Він побіг до будинку , що покликати на допомогу батька, який є сільським головою, однак батько розмовляючи по телефону одягався. Розмова була із ОСОБА_4 , батько вийшов і пішов до подвіря ОСОБА_4 .. Згодом йому стало відомо, що ОСОБА_4 звинувачуючи ОСОБА_6 у крадіжці спричинив йому тілесні ушкодження (т.2, а.кр. пр. 53-57).
Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, у тому числі, показання потерпілого, свідків, зокрема щодо того, що обвинувачений і раніше підозрював ОСОБА_6 у крадіжці речей з його домогосподарства та з цією метою приходив до шкоди та додому ОСОБА_43 ; те, що з уроків потерпілий пішов у нормальному стані, без синців, часу та місця перебування потерпілого та обвинуваченого, на території домогосподарства останнього; висновки експертиз, згідно яких не виключається утворення тілесних ушкоджень в термін та за обставин, вказаних обстеженим, в тому числі під час слідчого експерименту , та виключається можливість їх утворення внаслідок падіння та удару об тверді предмети чи плоску поверхню та самостійне спричинення; подальші дії потерпілого, який по дорозі додому зайшов до дитячого садка, де свідок ОСОБА_44 звернула увагу на незвичну поведінку ОСОБА_14 , а також перебування його вдома, де він одразу поскаржився на погане самопочуття та фельдшер ФАПу підтвердила наявність гематоми обличчя під лівим оком та садин обох гомілок ніг, що було у термін 2-3 години після події, що свідчить про неможливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень за інших обставин та у іншому місці, у суду нема підстав ставити їх під сумнів, тому суд визнає недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ..
Зазначених в ст. 87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, а саме: протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого, малолітніх свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , судом не встановлено.
Підстави наведені стороною захисту щодо визнання вказаних доказів недопустимими є припущенням та спростовані в ході судового розгляду показаннями свідків ОСОБА_48 , яка пояснила, що нею допущена описка при написанні протоколу проведення слідчого експерименту, свідок ОСОБА_44 підтвердила свій підпис у протоколах проведення слідчих експериментів, зазначивши лише, що не пам`ятає обставини її участі в слідчих експериментах з участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , при цьому всі інші учасники підтвердили проведення слідчих експериментів з свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , тому суд вважає, що вони є належними та достовірними доказами.
Суд вважає саме показання малолітніх свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 надані в ході проведення з ними слідчих експериментів достовірними, які були надані ним через короткий термін після вказаної події у присутності законних представників, педагога та понятих, за відсутності стороннього впливу, є послідовними та узгоджуються з письмовими доказами та показанями потерпілого та інших свідків.
Суд критично оцінює показання малолітніх свдіків ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , надані ними в судовому засіданні через тривалий проміжок часу та під можливим впливом інших учасників судового розгляду, які не узгоджуютсья з іншими доказами дослідженими судом. Малолітньогосвідка ОСОБА_10 в частині того, що вони поки чекали ОСОБА_21 , то гуляли із ОСОБА_20 у хованки між будинками ОСОБА_16 та ОСОБА_4 .. ОСОБА_20 зайшов у двір ОСОБА_4 та заховався за хлів. Вона в цей час лише відчинила хвіртку, щоб зайти та побачила, що їде ОСОБА_4 на автомобілі. Вона побігла додому, не озираючись, нічого не чула, а ОСОБА_20 залишився там. Також вказала, що ОСОБА_4 не бив її в той день та вона не бачила чи бив він ОСОБА_20 . Також малолітнього свідка ОСОБА_16 в частині того, що коли він був в будинку позвонив телефон батька ОСОБА_13 та він побачив, що дзвонить ОСОБА_30 . Після дзвінка батько пішов до господарства ОСОБА_4 .. У вікно він побачив, що ОСОБА_4 тримає ОСОБА_31 за куртку. Вийшовши на вулицю він почув крики ОСОБА_14 , що він кричав було нерозбірливо.
Суд відхиляє доводи захисту про те, що пояснення свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_45 про те, що вони не бачили синців на обличчі потерпілого ОСОБА_6 спростовують пояснення потерпілого та події та час ймовірного вчинення ОСОБА_4 злочину, оскільки як пояснив суду спеціаліст та експерт синці могли проявитися у потерпілого не одразу після спричинення йому тілесних ушкоджень, вони могли проявитися у термін 2-3 години після їх нанесення. Вказане твердження узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та відповідає часу спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим в обідню пору біля 15.00 год. та терміну їх прояву, як засвідчила свідок фельдшер ОСОБА_41 десь приблизно біля 17.00 год. їй зателефонувала мати потерпілого та через 15-20 хвилин вона прийшла за викликом та виявила синець на обличчі під лівим оком та синці на обох гомілках, тобто синці проявилися в проміжок 2-3 години після їх спричинення. Показання обвинуваченого щодо того, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілому, суд розцінює, як реалізацію права на захист та намагання уникнути покарання за вчинений злочин.
Оцінивши зібрані по справі докази внаслідок всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження суд вважає пред`явлене органом досудового розсілдування обвинувачення доведеним , а доводи захисника обвинуваченого про відсутність в цьому його вини такими, що спростовуються зібраними по справі доказами і тому не дають підстав для виправдання обвинуваченого.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, які виразились в заподіянні потерпілому ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України і вважає його вину у вчиненому злочині повністю доведеною.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо малолітнього .
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, думку потерпілого та законного представника, які покладалися на думку суду при визначенні покарання, матеріали досудової доповіді про обвинуваченого, згідно якої ризик повторного вчинення злочину оцінюється як низький, однак враховуючи тяжкість злочину та низький рівень небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і обирає йому покарання у виді громадських робіт.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяно малолітньому потерпілому моральну шкоду та приходить до висновку, що цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. З врахуванням тяжкості тілесних ушкоджень, їх тривалості, обсягу психологічних страждань потерпілого, його малолітній вік, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд стягує з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн..
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Арешт на майно не накладався. Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10000, 00 грн..
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1