справа № 489/3461/19
провадження №1-кп/489/621/19
УХВАЛА
Іменем України

11 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 16.09.2019, так як ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, на час вчинення злочину мав не зняту і не погашену судимість, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, не має стійких соціальних зв`язків та офіційного і постійного джерела прибутку. Також відповідно до заяви потерпілої, остання побоюється за своє життя і здоров`я, оскільки злочин відносно неї мав насильницький характер.
Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, посилаючись на недоведеність вини останнього в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також недоведеності заявлених прокурором ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, а також злочину середньої тяжкості із застосуванням погрози насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, мав не зняту і не погашену судимість, вчинив інкриміновані злочини під час умовно-дострокового звільнення, відсутність стійких соціальних зв`язків та офіційного і постійного джерела прибутку.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Доводи захисту про відсутність вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд до уваги не приймає, оскільки встановлення вини не є предметом підготовчого судового засідання.
З огляду на наведене клопотання захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 09 листопада 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1