Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000513 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено та обрано відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці до 28 грудня 2019 року включно. Покладено на підозрюваного зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить ухвалу слідчого судді від 28 жовтня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив задовольнити його апеляцію і скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, підозрюваного та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Зазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання про продовження строку домашнього ОСОБА_6 слідчим суддею дотримані.
05 листопада 2018 року за вказаними фактами СУ ГУНП у Волинській області розпочато кримінальні провадження № 0000513, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, № 0000514, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також №0000515, за ознаками злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
08 листопада 2018 року вказані кримінальні провадження об`єднанні в одне провадження за № 0000513.
26 грудня 2018 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
01 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 01 листопада 2019 року включно.
Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не було закінчено у двохмісячний термін, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку домашнього арешту щодо ОСОБА_6 до чотирьох місяців.
При цьому, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, аніж застосування щодо нього такого запобіжного заходу, як домашній арешт, і таких доказів не було здобуто у ході розгляду кримінального провадження апеляційним судом.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, виходив із того, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання до семи років позбавлення волі, водночас є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає із цивільною дружиною, тобто міцні соціальні зв`язки в м. Київ, покладені слідчим суддею обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, не порушував.
Проаналізувавши вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя при вирішення клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_6 , врахував усі обставини кримінального провадження та положення чинного законодавства, які містяться в ст.ст. 181, 194 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді