Справа № 1-1371/11
Провадження № 1-в/761/215/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ДФС України ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 ,про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:
21.03.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва від в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 надійшла заява про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК України,а саме про визначення долі речових доказів.
В.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_12 мотивував свою заяву тим, що за результатами проведення інвентаризації розрахунків з іншими кредиторами було встановлено, що 21.06.2010 на депозитарний рахунок Державної податкової адміністрації України (на сьогодні ДФС України) було зараховано кошти у сумі 600,00 доларів США та 2,00 долари США, вилучених у громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відповідно. Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 у справі №1-1371/11 вирішено питання обвинувачення по суті стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , однак питання подальшої долі речових доказів вирішено не було. На момент звернення з заявою, зазначені грошові кошти продовжують рахуватись на депозитарному рахунку ДФС.
Присутні в судовому засіданні учасники процесу просили заяву задовольнити. ОСОБА_4 просив повернути йому вилучені грошові кошти.
Від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши заяву та надані суду матеріали, заслухавши думку присутніх учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Виносячи вирок від 15.11.2013 суд керувався нормами КПК України 1960 року, оскільки справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва у 2011 році, тобто до набрання чинності КПК України 2012 року.
Разом з тим, розділ XI Перехідні положення КПК України 2012 року не містить положень щодо розгляду за нормами КПК України 1960 року питань, пов`язаних із виконанням вироку.

За таких обставин, беручи до уваги те, що клопотання про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду надійшло і фактично розглядається під час дії КПК України, прийнятого у 2012 році, порядок вирішення вказаного клопотання не повинен суперечити положенням чинного кримінально-процесуального законодавства і має гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному примусу та до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне керуватись нормами КПК України, чинними на момент розгляду заявленого сторонами клопотання, з урахуванням однак і положень КПК України 1960 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків судом вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, передбачено, що клопотання про вирішення питань, зазначених у п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подається та розглядається судом, який ухвалив вирок.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів.

Судом встановлено, що під час досудового слідства, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено 600 доларів США.
У громадянина ОСОБА_6 вилучено 2 долари США.
Постановою старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПА України ОСОБА_13 від 01.03.2010 року зазначені грошові кошти передано до бухгалтерії ДПА України для подальшого зберігання на розрахунковому (депозитарному) рахунку, відкритому на ім`я ДПА України в філії Укрексімбанку.
21.06.2010 року грошові кошти було зараховано на відповідний розрахунковий (депозитарний) рахунок.
15.11.2013 вироком Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України (в редакції 2011 року), та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 тисяч гривень з позбавленням права обіймати певні посади повязанні з виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік, з конфіскацією 1/2 майна.
Цим же вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених: за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України, за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України і призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік. У відповідності до ст. 77 КК України конфіскація майна до ОСОБА_6 не застосовувалась. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
14.03.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 залишено без змін.

Питання про долю зазначених вище грошових коштів вироком суду вирішено не було, а тому заява в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що з вироку Шевченківського районного суду від 15.11.2013 року, а також і з інших матеріалів кримінального провадження, вбачається, що грошові кошти, питання про подальшу долю яких поставлено в заяві, є особистою власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відповідно, беручи до уваги той факт, що незаконність походження зазначених грошових коштів, так само, як і використання їх під час вчинення кримінального правопорушення підтвердити не виявилось за можливе, зважаючи на те, що за вироком суду до ОСОБА_4 було застосовано додаткове покарання у виді конфіскації від всього належного йому майна, а також те, що від зазначеного покарання, в тому числі і з підстав, визначених ст. 80 КК України останнього звільнено не було, суд приходить до висновку, що речові докази - грошові кошти у сумі 2 долари США, що були вилучені у громадянина ОСОБА_6 , підлягають поверненню для останнього. Речові докази грошові кошти у сумі 300 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають конфіскації в дохід держави. Речові докази грошові кошти у сумі 300 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , мають бути повернуті власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву в.о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 ,про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 27. ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2, КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 4, ст. 200 ч. 2, ст. 28 ч. 4, ст. 358 ч. 2, ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 4, ст. 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.1, ст. ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст. 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених 255 ч. 1, ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч. 4, ст. 212 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч. 2, ст. ст. 28 ч. 3, 358 ч. 2, 3, ст. ст. 27 ч. 5, 28 ч. 3, 212 ч. 3 КК Українизасудженої ОСОБА_9 задовольнити.
Вирішити питання, пов`язані з визначенням долі речових доказів грошових коштів, що зберігаються на депозитарному рахунку ДФС України наступним чином.
Грошові кошти у сумі 2 долари США, що були вилучені у громадянина ОСОБА_6 - повернути для ОСОБА_6 .
Грошові кошти у сумі 300 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 конфіскувати на виконання вироку суду.
Грошові кошти у сумі 300 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , - повернути для ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи діб з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1