Справа № 367/9012/18
Провадження по справі № 1-кс/367/2143/2019
У Х В А Л А

29 листопада 2019 року суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

В підготовчому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження, внесеного 08.02.2017 р. в ЄРДР за № 10000977, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 191 та ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України (справа №367/9012/18), головуюча по справі суддя ОСОБА_2 заявила собі самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 2 ст. 76 КПК України. Свій самовідвід мотивує тим, що в даному кримінальному провадженні нею постановлялась ухвала про повернення обвинувального акту прокурору, яка була скасована судом апеляційної інстанції. Вважає, що така обставина робить неможливою її участь у розгляді цієї справи і може вплинути на думку як учасників кримінального провадження, так і сторонніх спостерігачів, яким може вдатись, що даний склад суду не здатен винести неупередженого рішення.

Учасники провадження та суддя в судове засідання не з?явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що самовідвід головуючого судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 р.), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, та "Веттштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
Ірпінським міським судом під головуванням судді ОСОБА_2 у вказаному вище кримінальному провадженні було постановлено ухвалу від 20.06.2019 р., якою обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення недоліків.

При цьому, суд не вирішував справу по суті, не надавав оцінки доказам по справі, не вирішував питання про наявність чи відсутність вини обвинуваченого, доведеність обставин кримінального правопорушення, тощо.

Тобто, судом не було висловлено своєї позиції про подальший варіант вирішення справи, лише надано формальну оцінку обвинувальному акту.

В подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 28.10.2019 р. зазначену вище ухвалу Ірпінського міського суду було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питань, передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Вважаю, що відсутні підстави для відводу головуючого по справі з цих підстав, оскільки зазначена норма має діяти лише в тому разі, коли рішенням суду справу було вирішено по суті.

Підтвердженням цього є також норма ч. 1 ст. 416 КПК України, згідно якої після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Тобто, в іншому складі суду підлягає розгляду справа лише в разі скасування ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру

В даному випадку при постановленні ухвали про повернення обвинувального акту прокурору суд не вирішував кримінальну справу по суті, не закривав провадження по справі, а тому повинен у тому ж складі здійснити розгляд справи із стадії підготовчого провадження.

До того ж, ухвалою апеляційного суду про скасування ухвали суду першої інстанції не визначено, що розгляд справи слід продовжити новим складом суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Вважаю, що відсутні такі підстави для відводу/самовідводу суду, оскільки сам факт скасування ухвали суду не може вказувати на неупередженість суду, а інших обставин не було вказано та доказів на їх наявність суду не надано.

Слід також відзначити, що згідно з ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Таким чином, незалежно від складу суду суд першої інстанції повинен взяти до уваги обов`язкові для нього висновки і мотиви, з яких апеляційним судом було скасовано ухвалу суду про повернення обвинувального акту, а не щодо обставин справи під час вирішення справи по суті.

Отже, на підставі викладеного відсутні підстави для задоволення самовідводу головуючого по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 82 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1