Провадження №1-кс/474/390/19
Справа №474/805/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.19р.
слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого Врадіївського ВП ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в смт.Врадіївка, скаргуОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 342 КК України у кримінальному провадженні №0000265 від 30.07.2019р. , в порядку ст. 303 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.10.2019р. підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення слідчого ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000265 від 30.07.2019р., в якій просив скасувати це повідомлення. Вимоги мотивовані тим, що 31.07.2019р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України /опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків/, яку він вважає необґрунтованою, оскільки з тексту повідомлення про підозру вбачається, що він, підозрюваний, не вчиняв жодних активних дій стосовно працівника правоохоронного органу, що виразилися в активній фізичній протидії здійсненню службових обов`язків ДОП Врадіївського ВП ОСОБА_8 . Крім того текст підозри викладений не конкретно, без зазначення суттєвих обставин події, її кваліфікації, всіх ознак кримінального правопорушення, обставин його вчинення, слідчим не викладено у вчиненні яких обов`язків ОСОБА_8 ним було здійснено опір, не зазначено якими нормативними актами передбачено етапування затриманих до суду, та з самого листа Доманівського райсуду не вбачається покладення обов`язку по етапуванню його, підозрюваного, до суду на працівників поліції. Не вказано слідчим і суспільно небезпечні наслідки, та які саме дії підозрюваного завдали чи могли завдати шкоди інтересам фізичної, юридичної особи чи суспільству, державі. Посилався на відмову в залишенні лікарняної палати з особливим станом здоров`я та призначенням лікування, з огляду на що просив суд дослідити в судовому засіданні докази сторони захисту, - допит лікаря в якості свідка, витребувати та дослідити історію хвороби, відео з Врадіївського ВП щодо подій 30.07.2019р., як докази його невинуватості, та відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні скаржник, його захисник ОСОБА_6 скаргу підтримали з підстав викладених у ній. Підозрюваний доповнив, що йому не повідомили куди його мали везти працівники поліції, а тому і не поїхав. Вони ж клопотали про допит в якості свідка лікаря ОСОБА_9 , витребування та дослідження історії хвороби підозрюваного для підтвердження обставин того що підозрюваний за станом здоров`я не міг брати участь у судовому засіданні, та відео подій 30.07.2019р.. Вони ж після висловлення позиції сторони обвинувачення на наявність в матеріалах кримінального провадження відеозапису подій за 30.07.2019р., протоколу допиту свідка ОСОБА_9 та довідки ЦРЛ про стан здоров`я підозрюваного 30.07.2019р., послалися на достатність цих доказів.
Прокурор, слідчий заперечили проти задоволення скарги, посилаючись що повідомлення про підозру є обґрунтованим, та що відповідно до практики ЄСПЛ на стадії досудового розслідування слідчий суддя оцінює лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих, що характерно для стадії судового розгляду, а тому доводи сторони захисту безпідставні. Зазначили, що свідок ОСОБА_10 про допит якої клопоче сторона захисту вже була допитана під час досудового розслідування з обставин стану здоров`я підозрюваного на 30.07.2019р., про що наявний протокол її допиту, а також наявна довідка про стан його здоров`я станом на вказану дату, складена за результатами комісійного обстеження підозрюваного, з огляду на надходження клопотання сторони захисту про надання медичної допомоги. Посилалися і про наявність в матеріалах провадження відеозапису про витребування якого ставить сторона захисту у скарзі.
Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Відповідно п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дні повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч.1ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Тобто, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, оскільки перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри із врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 30.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України /опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків/.
31.07.2019 року підозрюваний ОСОБА_5 отримав повідомлення про підозру від 31.07.2019 року, про що свідчить його особистий підпис.
На час повідомлення про підозру в матеріалах кримінального провадження були наявні: витяг з ЄРДР №№0000265 від 30.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, протокол огляду місця події від 27.07.2019р. та протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , протокол затримання особи від 27.07.2019р., рапорти від 30.07.2019р. ДОП Врадіївського ВП ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що в ході виконання вимоги Доманівського райсуду, доставку ОСОБА_5 в судове засідання 30.07.2019р. не виявилося можливим, оскільки в момент оголошення вимоги та відкриття замку спецпалати підозрюваний розбив скло та приклавши уламок скла до своєї шиї попередив про завдання шкоди здоров`я у разі відкривання дверей або застосування до нього сили, протокол огляду місця події від 31.07.2019р. спец палати ВрадіївськогоЦРЛ, наказ про призначення ОСОБА_8 на посаду ст. дільничного офіцера сектору превенції, витяг з журналу прийому-здачі чергувань постовим нарядом Врадіївського РВ УМВС., лист Доманівського районного суду від 30.07.2019р. на ім`я начальника Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області про розгляд 30.07.2019р. о 16.30 год. клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , та про те, що явка особи, стосовно якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу є обов`язковою, довідку ЛКК Врадіївської ЦРЛ №76 від 30.07.2019р. що на даний час за станом здоров`я ОСОБА_5 може бути присутнім в залі судового засідання та транспортованим до нього.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Оцінюючи в сукупності обставини провадження, з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 342 КК України, слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у її розумінні за практикою Європейським суду з прав людини.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Посилання адвоката на те, що зміст повідомлення про підозру не конкретизований, не міститься жодної згадки про будь-які фактичні дані, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до інкримінованого кримінального правопорушення, фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, хоча обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, пред`явлена є обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 9, 22, 26, 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 342 КК України у кримінальному провадженні №0000265 від 30.07.2019р. , в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.
Ухвала в повному обсзі буде виготовлена 07.11.2019р.
Слідчий суддя ОСОБА_1