ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2369/19 Справа № 206/3794/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи своє рішення суд виходив з того, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, яке було знято, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 , який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, зазнає позитивних змін. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судовий розгляд подання виправної установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 за ст. 81 КК України проводився у відсутність адвоката ОСОБА_8 , який надає безоплатну вторинну правову допомогу засудженому за діючим дорученням.
Так, захисника ОСОБА_8 вказує, що 12 липня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська було направлено свої повноваження з клопотання про дослідження доданих матеріалів, що характеризуються засудженого, проте вимоги захисника судом першої інстанції було проігноровано, не дивлячись на те, що направлені захисником ОСОБА_8 документи до канцелярії суду надійшли завчасно.
Таким чином, на думку захисника ОСОБА_8 , судом було відкрито та свідомо порушено право засудженого ОСОБА_7 , гарантовані йому Конституцією України, Європейською конвенцією з прав людини, а саме його право на захист, у зв`язку з чим ухвала не може вважатись законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ній.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак суд першої інстанції даних вимог Закону дотримався не в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачаться із роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», щодо правильного та однакового застосування судами законодавства про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Положення ч. 1 ст. 59 Конституції України та ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України гарантує засудженому право на правову допомогу.
Забезпечення права на захист є однією з основних засад кримінального провадження, як зазначено в пункті 13 частині 1 статті 7 КПК України.
Згідно із ч. 3 ст. 43 КПК України, виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Реалізація права засудженого на правову допомогу за призначенням гарантована в межах Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Відповідно до ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49, 53 цього Кодексу
За приписами ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а засуджений не залучив захисника.
Згідно ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання на підставі вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.08.2013 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць з конфіскацією усього особистого майна за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні щодо нього є обов`язковою.
Однак, згідно із технічним носієм інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 18 липня 2019 року, питання участі захисника у засудженого не з`ясовувалось, судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого в такому випадку є обов`язковою, що порушило право на захист засудженого.
Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 не може вважатися законною і обґрунтованою. На переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з приписів ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме здійснення судового розгляду за відсутності захисника при його обов`язковій участі, та призначення у зв`язку з цим нового розгляду у суді першої інстанції.
Враховуючи, що ухвалу суду скасовано через вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційної скарги, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи апеляційної скарги слід перевірити при новому судовому розгляді, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального законодавства.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4