ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/242/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/259/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
29 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2018 відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Широке Близнюківського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-22.01.2008 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України до 2 років;

-13.11.2008 Лозівським судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.304, ч.4 ст.70 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-31.01.2013 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.81, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-20.12.2013 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1, 4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 10.05.2016р. звільненого з Харківської виправної колонії (№43) по відбуттю строку покарання,

засуджений зач.3 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3(три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно вироку, 01.12.2017 близько 15год. 00хв. обвинувачений ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, діючи повторно, з метою збагачення, знаходячись поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 , переконавшись, що в домоволодінні нікого немає, і що його подальші дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан домоволодіння, після чого пройшов до будівлі літньої кухні, де через двері увійшов до неї, таким чином незаконно проникнувши до іншого приміщення, після чого ножем перерізав газовий шланг та здійснив крадіжку належного ОСОБА_9 майна, а саме комфорочної газової плити марки «Електа», вартістю 700грн. 00коп., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник. В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 був спричинений матеріальний збиток на суму 700грн. 00коп..

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області не оскаржуючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини ОСОБА_8 просить вирок скасувати в частині призначено покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідність, а саме ст.75 КК України, що потягло за собою неправильне звільнення від відбування покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі, виключити з мотивувальної частини вироку вказівки суду «щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину», як на обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (т.1 а.с.46-47), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, суд першої інстанції вірно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченим покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, останній раз у 20.12.2013 Близнюківським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.186, ч.1 ст.309 КК України, 10.05.2016 звільнений з Харківської виправної колонії (№43) по відбуттю строку покарання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Також, районним судом було враховано конкретні обставини справи, взяті до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 це його щире каяття, а саме: його внутрішнє ставлення до скоєного, вибачення перед потерпілим, відшкодування шкоди та відсутність у потерпілого претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Визнані судом і обтяжуючі обставини - це рецидив злочину.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, враховуючи тяжкість злочину, наведені дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, ставлення винного до скоєного та той факт, що викрадене майно повернуто потерпілому та останній претензій до обвинуваченого не має, згідно характеристики, виданої старшим лейтенантом поліції ДОП СППП Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за час проживання за адресою: АДРЕСА_3 зарекомендував себе задовільно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з сусідами не конфліктує, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя відносини не підтримує, тому, суд апеляційної інстанції також вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з визначенням іспитового строку.
Стосовно доводів апеляції прокурора про необґрунтоване застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, слід зазначити наступне.
Згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Сукупність вищенаведених даних свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 заслуговує на довіру суду та отримання шансу на виправлення й повернення до суспільно корисного, законослухняного життя без ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд першої інстанції при звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність та прийняв обґрунтоване, законне рішення, з яким погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Доводи апеляції прокурора про неправильне застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України є непереконливими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш суворого, зазначеного в апеляційній скарзі прокурора, покарання, колегія суддів не вбачає, адже призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
Враховуючи характер вчиненого злочину та його наслідки, з рахуванням відшкодування завданої шкоди, запропоноване прокурором в апеляційній скарзі покарання є, за переконанням колегії суддів, неспівмірним із вчиненим обвинуваченим злочином, доводи в обґрунтування необхідності призначення більш суворого покарання є непереконливими та недостатніми для задоволення апеляційної скарги в цій частині.
Щодо апеляційних вимог стосовно виключення з мотивувальної частини вироку вказівки суду «щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину», як на обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , то колегія суддів не вбачає законних підстав для цього, оскільки ці обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, визнанні судом встановленими, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції не встановлені порушення норм матеріального та процесуального права районним судом, колегія суддів, вважає, що вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді