Справа № 640/4088/19
"07" жовтня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2018 на майно, яке на праві власності належить йому, а саме: 2 купюри номіналом по 1 долару кожна; 2 купюри по 200 євро.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтованість накладення арешту ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2018 на вказане майно перевірялася Харківським апеляційним судом, та ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як зазначено вище, згідно заперечень старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав. Вищевказане майно вилучене під час обшуку визнано у кримінальному провадженні речовими доказами, у зв`язку із тим, що воно відповідає критеріям ст.98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (а.с. 27-37).
Стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного майна.
Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Вищевказаний захід забезпечення має значення для забезпечення кримінального провадження.
Вказані обставини мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке на теперішній час триває, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій.
За вказаних обставин, доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2018, відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1