Справа №621/2842/19
Пр. №1-кп/621/305/19
Ухвала
Іменем України
18 листопада 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого- ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000401 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Вільшани Харківської області, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, працює начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Дергачівському, Зміївському, Харківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта №0000401 від 20 березня 2018 року ОСОБА_7 , обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що могло завдати значної шкоди потерпілому.
Прокурор ОСОБА_3 , заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та ризики можливості впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків в зв`язку з виконанням посадових обов`язків, порушення ОСОБА_7 , умов раніше обраного запобіжного заходу в частині неповідомлення прокурора про місце роботи, а також можливість вчинення чи продовження кримінального правопорушення про що ОСОБА_7 , висловлювався під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 3 статті 185 КК України, факт застосування до обвинуваченого, запобіжного заходу у особистого зобов`язання, строк дії якого сплив, наявність ризиків, встановлених в ході досувого розслідування, є підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 , проти клопотання заперечував, вказав на необґрунтованість його підозри та обвинувачення у злочині, відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_9 , проти клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора, не доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , погодився з позицією прокурора.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, який відповідно статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який не судимий, одружений, працевлаштований, має постійне місце реєстрації і проживання.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 , вказаного кримінального правопорушення;
Наявність ризиків на які посилався прокурор, визначені пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд до уваги не приймає, враховуючи відсутність об`єктивних відомостей на підтвердження їх існування.
Так, колегія судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в своїй ухвалі від 25.04.2019 року зауважила на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які є мінімальними.
Однак, прокурором в ході розгляду клопотання не доведено ані факту збільшення, встановлених в ході перегляду судового рішення апеляційною інстанцією ризиків, ані продовження їх існування.
Само по собі посилання сторони обвинувачення на можливість впливу на потерпілого свідків в зв`язку з виконанням ОСОБА_7 , посадових обов`язків є абстрактним, ґрунтується на можливих припущеннях, а не фактичних даних.
До доводів про можливість продовжити кримінальне правопорушення обвинуваченим в зв`язку з інформацією, яка стала йому відома після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження суд ставиться критично та зауважує, що сторона обвинувачення, у разі наявності інформації про вчинення кримінального правопорушення не позбавлена можливості виконати положення ст. 214 КПК України.
Оскільки прокурор не довів обставини, передбачених пунктом 2 частини 1 ст. 194 КПК України, підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :
1. У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - відмовити.
2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: