05.06.2019 Справа № 756/9306/16-к
№ 1-кп/756/95/19
№ 756/9306/16-к
В И Р О К
Іменем України
05 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денихівка Тетіївського району Київської області, громадянина України, неодруженого, працюючого барменом в ДП «Ресторан Конкорд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_14 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 24 травня 2016 року ОСОБА_14 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 85 від 04 травня 2016 року, перебуваючи у щорічній відпустці строком з 05 травня 2016 року по 04 червня 2016 року, знаходився поблизу супермаркету «Сільпо», що по вул. Порика 5а м. Києва, де домовився з двома невстановленими особами про вчинення злочину.

При цьому, двоє невстановлених осіб запропонували ОСОБА_14 відкрито заволодіти чужим майном в особливо великих розмірах, а саме коштами особи, яка повинна принести їх для обміну на іншу валюту до вдаваного пункту «обміну валют», а ОСОБА_14 , у свою чергу, повинен був їх забрати та втекти з вказаного місця, на що останній погодився.

У вечірній час цього ж дня ОСОБА_14 разом з двома невстановленими особами приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де невстановлені особи показали ОСОБА_14 офісне приміщення, яке обладнане під пункт «обміну валют» та надали мобільний телефон для зв`язку з ними та координації подальших дій.

25 травня 2016 року приблизно о 12-ій годині ОСОБА_14 згідно з розподілених ролей з метою відкритого викрадення чужого майна прибув до заздалегідь орендованого невстановленою особою офісного приміщення, обладнаного під пункт «обміну валют», розташованого на першому поверсі, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в кімнаті для касира одягнув заздалегідь підготовлену перуку та розпочав чекати на потерпілого.

Цього ж дня приблизно о 14-ій годині 30 хвилин до зазначеного приміщення, а саме кімнати клієнтів, з метою обміну валюти зайшов ОСОБА_12 . Останній, запитавши у ОСОБА_14 щодо здійснення обміну валют та отримавши ствердну відповідь, вийшов із вказаного приміщення та повернувся через хвилину, тримаючи при собі кошти у сумі 55 000 доларів США.
Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, згідно з відведеної йому ролі, ОСОБА_14 діючи відкрито, з корисливих мотивів, з метою збагатитись за рахунок чужого майна, отримав від ОСОБА_12 кошти в сумі 55 000 доларів США нібито для їх обміну, та, попередньо перерахувавши їх на банківській машині для перерахунку грошей, поклав їх до заздалегідь приготованого рюкзака.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_14 зняв перуку та за допомогою кнопки магнітних замків заблокував всі двері, чим позбавив можливості ОСОБА_12 вийти з вказаного приміщення.

Одразу ж після цього, ОСОБА_14 з метою зникнення з місця вчинення злочину взяв рюкзак у якому лежали належні ОСОБА_12 кошти у сумі 55 000 доларів США, що по курсу НБУ становило 1 382 354, 10 грн., та вистрибнув через відчинене вікно.

Однак, ОСОБА_14 свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши з викраденими коштами приблизно 50 метрів від зазначеного вдаваного пункту «обміну валют», був затриманий працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, не визнав та показав, що він є військовослужбовцем і з 04 травня 2016 року він знаходився у відпустці, яку проводив за місцем свого проживання. Також, у травні 2016 року він приїхав до м. Києва. В одному з магазинів він познайомився з двома чоловіками, які запропонували йому «заробити». Суть такої «роботи» полягала у тому, що йому необхідно було зіграти роль касира пункту обміну валют і, у подальшому, викрасти гроші певної особи, щоб таким чином зазначена особа «легалізувала» ці кошти. Йому за роботу пообіцяли 500 доларів США і він погодився. Наприкінці травня 2016 року ці двоє чоловіків привезли його до приміщення за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в, надали перуку, мобільний телефон для підтримання контакту, та пояснили, що наступного дня йому необхідно буде вийти на «роботу». 25 травня 2016 року в обумовлений час він знаходився у приміщенні, яке було нібито обладнано під пункт обміну валюти. До зазначеного пункту зайшов ОСОБА_12 та запитав з приводу обміну валюти, а отримавши ствердну відповідь, передав йому гроші, а саме долари США, які були у шести пачках. Він розпочав їх перераховувати, а потім поклав до рюкзаку та, вважаючи, що потерпілий обізнаний у тому, що буде відбуватись інсценування злочину, втік з приміщення через відчинене вікно. Через деякий час його затримали працівники поліції. Також, обвинувачений показав, що втікав від потерпілого через вікно, оскільки таким чином намагався швидко віддати йому ж кошти, а чому перераховував кошти при ОСОБА_12 , навіщо заховав перуку до свого рюкзаку та причини свого раптового бігу пояснити не зміг.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що він продав два автомобілі й мав внести кошти у гривні за новий автомобіль. У травні 2016 року за допомогою Інтернету він знайшов контакти особи з якою домовився про обмін 55 000 доларів США на гривню. При цьому, невідомий чоловік указав, що йому ( ОСОБА_12 ) необхідно буде під`їхати на житловий масив «Оболонь», де за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4-В, в пункті обміну валют йому здійснять обмін доларів США на гривню. Також, невідомий чоловік запевнив його у добросовісності проведення такої операції, зазначивши, що неподалік зазначеного обміну валют розташований відділ поліції та прокуратури. Через деякий час він разом зі своїм сином ОСОБА_15 поїхав до визначеного місця. Приміщення зазначеного обміну валют розташовувалося на першому поверсі багатоповерхового будинку. Його син залишився у тамбурі, а він, зайшовши до середини приміщення, помітив віконечко, за яким знаходився ОСОБА_14 . Як він тепер розуміє, на голові ОСОБА_14 була перука. ОСОБА_14 , нібито для убезпечення, за допомогою магнітного замку заблокував всі двері приміщення. Він передав ОСОБА_14 попередньо обумовлену суму коштів, а саме 55 000 доларів США купюрами по 100 доларів США, які останній за допомогою апарату для підрахунку купюр, розпочав їх підраховувати. Потім, ОСОБА_14 раптово згріб кошти до рюкзаку та вискочив через відчинене вікно на вулицю. Розуміючи, що відбувається пограбування, він розпочав кликати на допомогу. Його сину вдалося відчинити вхідні двері приміщення й він розпочав переслідувати ОСОБА_14 . Через деякий час до приміщення зайшли працівники поліції та повідомили, що затримали ОСОБА_14 . При цьому потерпілий наполіг, що ОСОБА_14 маскувався, а саме був у перуці та кепці.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що у травні 2016 року він разом зі своїм батьком ОСОБА_12 поїхав на житловий масив «Оболонь», де за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в, в пункті обміну валют мали здійснити обмін 55 000 доларів США на гривню. При цьому, батько розмовляв по телефону з невідомим чоловіком, оскільки вони не відразу змогли знайти адресу. Приміщення зазначеного обміну валют розташовувалося на першому поверсі багатоповерхового будинку. Він залишився у тамбурі, а батько зайшов до середини приміщення, де через віконечко знаходився ОСОБА_14 . Останній запропонував для убезпечення проведення операції з обміну заблокувати всі двері приміщення. Батько передав ОСОБА_14 для обміну 55 000 доларів США. Після цього, його батько ОСОБА_12 почав голосно кричати, щоб він тримав ОСОБА_14 , оскільки той тікає з грошима через відчинене вікно на вулицю. Йому вдалося вибити вхідні двері приміщення й він розпочав переслідувати ОСОБА_14 , який намагався втекти. Згодом, переслідуючи грабіжника, він побачив, як його затримали працівники поліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він працює в правоохоронних органах. Йому, як оперативному працівнику, стало відомо, що певні особи, використовуючи вдавані пункти обміну валюти, відкрито викрадають кошти громадян. Також було отримано інформацію про можливе вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим, було прийнято рішення поблизу зазначеного приміщення очікувати на грабіжників. Приблизно о 10-ій годині до зазначеного приміщення прийшов ОСОБА_14 . Останній поводився дуже дивно, оскільки декілька разів обходив будинок, а потім раптово дуже швидко починав бігти через дорогу, слідкуючи, чи за ним хтось не спостерігає. Згодом ОСОБА_14 зайшов у приміщення та поставив перед дверима рекламний щит «Обмін валют», хоча дане приміщення не було справжнім обміном валют. Потім, до будинку під`їхав потерпілий ОСОБА_12 разом зі своїм сином та зайшли до середини. Майже одразу він помітив, як ОСОБА_14 , тримаючи рюкзак, вилазить з приміщення через відчинене вікно та швидко тікає в бік дороги. Також, за ОСОБА_14 біг ОСОБА_15 . Після цього, працівники правоохоронного органу затримали ОСОБА_14 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що працював на посаді начальника оперативно-пошукового сектору. Було отримано оперативну інформацію про те, що особи, які могли бути причетні до пограбувань громадян на території Деснянського району м. Києва, планували вчинити злочин в Оболонському районі м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в. У день події він разом з іншими оперативними працівниками спостерігали за даною адресою. Приблизно о 10-ій годині ними було помічено ОСОБА_14 , останній зайшов до приміщення, яке повинно було використуватися, як пункт обміну валюти. Потім до даного приміщення зайшов потерпілий ОСОБА_12 зі своїм сином. Згодом ОСОБА_14 було затримано у той час, коли останній втікав з викраденими грошима з місця вчинення злочину.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона здавала в оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . До неї зателефонував чоловік та запитав з приводу найму зазначеного приміщення. Вони домовилися і вона передала йому ключі від приміщення.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 25 травня 2016 року ОСОБА_12 повідомив, що 25 травня 2016 року приблизно о 15-ій годині за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4В, молодий хлопець вихопив іноземну валюту в сумі 55 000 доларів США (а.с. 7 т. 2).
Як убачається з протоколу огляду місця пригоди з фототаблицею, 25 травня 2016 року у період часу з 15-ої години 30 хвилин до 16-ої години 10 хвилин було оглянуто приміщення офісу на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду було встановлено, що зазначене приміщення є імпровізованим пунктом обміну валют. Зокрема, у тамбурі на підлозі розташована металева табличка з написом «Обмін валют», а в кімнаті знаходиться стіл на якому виявлено апарат для перерахунку грошових купюр з написом «50» та аркуш паперу з рукописним текстом. Під час огляду вилучено: апарат для підрахунку купюр марки «BiLLCounter»; аркуш паперу із рукописним текстом; 1 слід структури матеріалу із поверхні на підвіконні кімнати; 5 слідів папілярних узорів (а.с.9-25 т. 2).
Згідно з протоколом затримання, о 15-ій годині 30 хвилин 25 травня 2016 року ОСОБА_14 було затримано на підставі п. 1, 2 ст. 208 КПК України (а.с. 21-23 т. 2).
Відповідно до протоколу обшуку затриманої особи у ОСОБА_14 виявлено та вилучено рюкзак зеленого кольору в якому знаходилося: мобільний телефон марки «Nokia-1133» з сім-карткою оператора стільникового зв`язку номер НОМЕР_2 , зарядний пристрій до мобільного телефону, перука темного кольору, ключ, флакон з написом «Клей медичний», сонцезахисні окуляри, 3 леза, еластичний бинт, ремінець він наручного годинника, батарейка, картка «Приватбанк», кошти у сумі 523 грн., кошти у сумі 55 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США загальною кількістю 550 штук (а.с. 24-59 т. 2).
Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 25 травня 2016 року, потерпілий ОСОБА_12 вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_14 , зазначивши, що саме ця особа намагалася заволодіти його коштами. ОСОБА_12 також указав, що ОСОБА_14 під час вчинення злочину був у перуці (а.с. 108-110 т. 2).
Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 25 травня 2016 року, свідок ОСОБА_15 вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_14 , зазначивши, що саме цю особу він намагався затримати, оскільки останній заволодів належними його батьку коштами (а.с. 111-113 т. 2).
Постановами слідчого від 25 травня 2016 року апарат для підрахунку купюр марки «BiLLCounter», аркуш паперу із рукописним текстом, 1 слід структури матеріалу із поверхні на підвіконні кімнати, 5 слідів папілярних узорів, визнано по справі речовими доказами (а.с. 60, 61, 62 т. 2).
Згідно з протоколом огляду речей з фототаблицею, 26 травня 2016 року з 15-ої години 30 хвилин до 17-ої години 10 хвилин було оглянуто кошти у сумі 55 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США загальною кількістю 550 штук; номери купюр описано (а.с. 63-78 т. 2).
Зазначені кошти постановою слідчого від 26 травня 2016 року було визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 (а.с. 79 -82 т. 2).
Відповідно до протоколу огляду речей з фототаблицею, 27 травня 2016 року з 12-ої години 10 хвилин до 13-ої години 55 хвилин було оглянуто рюкзак зеленого кольору марки «ASSAULTL», мобільний телефон марки «Nokia-1133» з сім-карткою оператора стільникового зв`язку номер НОМЕР_2 , зарядний пристрій до мобільного телефону, перука темного кольору, ключ, флакон з написом «Клей медичний», сонцезахисні окуляри, 3 леза, еластичний бинт, ремінець він наручного годинника, батарейка, картка «Приватбанк», кошти у сумі 523 грн. (а.с. 83-84 т. 2).
Зазначені речі постановою слідчого від 27 травня 2016 року було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи (а.с. 85-86 т. 2).
Згідно з висновком судово-трасологічної експертизи від 09 червня 2016 року № 2301/тр, наданий на дослідження слід структури матеріалу найбільшими розмірами 26х18мм, який було вилучено під час огляду місця події 25 травня 2016 року за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в, придатний для встановлення групової належності (а.с. 90-92 т. 2).
Відповідно до висновку судово-дактилоскопічної експертизи від 09 червня 2016 року №2885/д, слід долоні руки з розмірами по осях 21х51мм, який було вилучено під час огляду місця події 25 травня 2016 року в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в, залишений долонею лівої руки ОСОБА_14 (а.с. 98-107 т. 2).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Показання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо відсутності у нього корисливого умислу на вчинення інкримінованого йому злочину, оскільки він вважав, що відбувається «певне інсценування», суд вважає такими, що суперечать дослідженим доказам по справі.
Так, аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які вони надали у судовому засіданні, суд вважає їх послідовними та такими що відповідають дійсності, а так само відповідають сукупності зібраних доказів, досліджених в судовому засіданні.
При цьому, суд звертає увагу на щирість поведінки потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у судовому засіданні, на логічність та послідовність їх показань, які узгоджуються як між собою, так і характером та логікою розвитку подій.
Так, потерпілий ОСОБА_12 беззаперечно ствердив, що передавав кошти ОСОБА_14 . При цьому, на голові ОСОБА_14 була одягнена перука та кепка. ОСОБА_14 , нібито для убезпечення, за допомогою магнітного замку заблокував всі двері приміщення. Потім, ОСОБА_14 раптово згріб кошти до рюкзаку та вискочив з ним через відчинене вікно на вулицю.
Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_12 упізнав ОСОБА_14 по фотокартках, зазначивши, що саме ця особа намагалася заволодіти його коштами. Також, ОСОБА_12 наполіг, що ОСОБА_14 під час вчинення злочину був у перуці темного кольору.
Аналогічні за змістом надав показання свідок ОСОБА_15 , зазначивши, що переслідував ОСОБА_14 , який втікав з місця вчинення злочину з викраденими грошима.
Свідок ОСОБА_15 також упізнав ОСОБА_14 по фотознімках.
Крім того, свідок ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_14 , знаходячись поблизу будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 4в, поводився дуже дивно, оскільки декілька разів обходив будинок, а потім раптово дуже швидко починав бігти через дорогу, слідкуючи, чи за ним хтось не спостерігає. Згодом він затримував ОСОБА_14 , який тримаючи рюкзак, виліз з приміщення через відчинене вікно та тікав з місця вчиненого.

Свідок ОСОБА_17 також підтвердив, що як оперативний працівник, приймав участь у затриманні ОСОБА_14 , який намагався втекти з місця злочину.
Під час обшуку затриманої особи у ОСОБА_14 було вилучено кошти у сумі 55 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США загальною кількістю 550 штук, а також перуку темного кольору та флакон з написом «Клей медичний».
Окрім цього, в судовому засіданні не встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 мали або мають на даний час мотив говорити неправду щодо дій ОСОБА_14 , не назвав таких обґрунтованих мотивів і обвинувачений.
Тому суд дійшов висновку, що показання потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у сукупності з іншими доказами можна покласти в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_14 .
Враховуючи поведінку ОСОБА_14 , як до вчинення злочину, зокрема, обстеження прилеглої до будинку території та раптовий і стрімкий біг через дорогу з метою виявлення стеження за ним працівників правоохоронного органу, так і під час використання перуки, кепки, медичного клею з метою унеможливлення його подальшої ідентифікації потерпілим та іншими особами, втеча з місця події через вікно приміщення, суд вважає, що ОСОБА_14 діяв саме з корисливим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна.
Таким чином ОСОБА_14 , на думку суду, був повністю усвідомлений щодо відведеної йому спільниками ролі й притримувався заздалегідь розробленого плану, розуміючи, що незаконно відкрито викрадає чуже майно.
Що стосується тверджень захисника про визнання доказу, зокрема, протоколу обшуку затриманої особи, недопустимим, то суд вважає їх необґрунтованими.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, слідчий може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.
Обов`язковість зазначення в протоколі обшуку місця, дати та часу його складання не ґрунтується на вимогах ст. 208, ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, оскільки протокол обшуку затриманої особи є невід`ємною частиною протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину у порядку ст. 208 КПК України.
Тому суд вважає, що підстав для визнання даного протоколу недопустимим доказом, немає.
Також, не ґрунтується на вимогах кримінального законодавства посилання захисту щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого, як шахрайства.
Так, відповідно до абз. 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
Разом з цим, органом досудового розслідування дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч. 5 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто як закінчений злочин. Разом з тим, суд не може погодитись з такою кваліфікацією.
Як установлено у судовому засіданні, ОСОБА_14 був затриманий працівниками поліції одразу ж після вчиненого під час переслідування й останній не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. У зв`язку з цим, суд вважає, що ОСОБА_14 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, дії ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, як закінчених замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та зважає на докази, що характеризують особу обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_14 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_14 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, докази, що його характеризують.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_14 позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 127 т. 2) та проходження військової служби (а.с. 141 т. 2). Останній отримав поранення під час виконання бойового завдання в зоні антитерористичної операції (а.с. 142, 144 т. 2), вперше притягується до кримінальної відповідальності, що враховується судом, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд приходить до висновку про доцільність застосування ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі, та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 5 ст. 186 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_14 , а також попередження вчинення нових злочинів.
При цьому, при визначенні строку покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, суд ураховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України.

До початку судового розгляду у відповідності до ст. 128 КПК України потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов.

У своєму позові потерпілий просить стягнути з ОСОБА_14 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та 300 000 (триста тисяч) гривень у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

У судовому засіданні захисники та обвинувачений просили у задоволені позову відмовити.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд ураховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Як убачається з долучених до цивільного позову документів, потерпілий ОСОБА_12 жодним чином не обґрунтував спричинення йому матеріальної шкоди завданої злочином.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_14 матеріальної шкоди завданої злочином - слід відмовити.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі викладеного, суд вважає, що протиправність дій ОСОБА_14 та наявність причинного зв`язку між шкодою завданою потерплому ОСОБА_12 і протиправним діянням обвинуваченого доведена в повному обсязі.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад справедливості, розумності та зважає на вік потерпілого, його моральні страждання у зв`язку із завданням моральної шкоди та вважає за необхідне позовні вимоги щодо відшкодування ОСОБА_14 моральної шкоди задовольнити на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати пов`язанні із залученням експерта для проведення експертиз, а саме: експертизи №2301/тр від 09 червня 2016 року, експертизи №2885/д від 09 червня 2016 року на загальну суму 1 407 гривень 36 копійок.
Долю речових доказів визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного на праві власності майна, окрім житла.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді застави залишити без змін.
З метою запобігання уникненню ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_14 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до вступу вироку у законну силу, застава буде звернута в дохід держави.
Після набрання вироком законної сили сплачений розмір застави 110 240 /сто десять тисяч двісті сорок/ гривень - повернути з депозитного рахунку Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_10 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту затримання, зарахувавши у строк покарання, час перебування під вартою з 25 травня 2016 року по 06 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_19 у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави кошти в сумі 1407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 36 копійок за проведення експертиз.
Речові докази, а саме:
-апарат для підрахунку купюр марки «Bill Counter» - конфіскувати на підстав п. 1 ч. 4 ст. 100 КПК України;
-мобільний телефон марки «Нокіа -1133» - конфіскувати на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України;
-п`ять слідів папілярних узорів, а саме - №1,2 зі столу, №3 з файлу, №4 та №5 з рами вікна, вилучених в ході огляду місця події від 25.05.2016 знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України;
- перуку темно-коричневого кольору, сім-карту мобільного оператору НОМЕР_2 , сонцезахисні окуляри в оправі коричневого кольору, медичний клей БФ-6, ключ виготовлений з металу сірого кольору знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2