Номер провадження: 11-сс/813/1282/19
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000703, внесеному до ЄРДР 17.07.2019 року за ч.3 ст.286 КК України,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 14.09.2019 року щодо:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гурджаані республіки Грузія, громадянина України, українця, неодруженого, маючого на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, 02.05.2006, 27.10.2007, 05.09.2007, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не маючого освіти, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0000703, внесеному до ЄРДР 17.07.2019 року за ч.3 ст.286 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_7 знаходячись на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу особу в рамках даного кримінального провадження, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

В своїй апеляційній скарзі зазначає наступне:

-в клопотанні слідчого належним чином підозра не обґрунтована, не доведено наявність ризиків, а на їх обґрунтування слідчим не надано жодного доказу який би давав підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього обов`язки, або здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України;

-слідчий суддя взагалі не обґрунтував своє рішення щодо неможливості застосувати до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та не врахував дані про особу підозрюваного, зокрема, його міцних соціальних зв`язків та перебуванні на його утриманні п`яти неповнолітніх дітей.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів скоєних за наступних обставин:

16.07.2019 приблизно о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_7 грубо порушив пункти: 2.3 б); 14.2 в); 14.6 г) Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106» р/з НОМЕР_1 , рухався по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю автодороги «Одеса-Рені», з боку м. Одеси в напрямку м. Рені, де проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках, які розділені суцільною лінією дорожньої розмітки.
Під час керування зазначеним автомобілем, водій ОСОБА_7 , на ділянці 28 км. + 400 м, яка має заокруглення ліворуч по ходу руху його автомобіля вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, закінчуючи маневр обгону не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Рassat» р/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 який рухався в протилежному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Volkswagen Рassat» р/з НОМЕР_2 ОСОБА_10 та пасажирка цього автомобіля - ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 16.07.2019 року зі схемою до нього;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 17.07.2019 року щодо обставин зіткнення транспортних засобів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 з приводу обставин здійснення обгону автомобілем «ВАЗ» та подальшого зіткнення з а/м «Фольцваген».

Таким чином, ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

При цьому апеляційний суд вважає передчасними висновки захисника в апеляційній скарзі щодо того, що наявні у органу досудового розслідування докази не свідчать про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні триває процес збирання доказів, які в подальшому будуть оцінені в сукупності, а долучених до клопотання слідчого доказів в сукупності достатньо для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, не одружений, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, без освіти, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає в Одеській області, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель двох осіб, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
При цьому апеляційний суд вважає, що наявність у підозрюваного на утриманні п`ятьох дітей, а також вагітність його співмешканки, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та його тяжких наслідків, не можуть бути достатнім стримуючим фактором, який міг би беззаперечно запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме його вік, задовільний стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність працевлаштування, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки інкримінований йому злочин спричинив загибель двох осіб.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000703, внесеному до ЄРДР 17.07.2019 року за ч.3 ст.286 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4