ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1981/19 Справа № 210/1883/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про відмову в задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений мав п`ять заохочень, п`ять стягнень, за два з яких був поміщений у ДІЗО, стягнення погашені, а згідно довідки про доходи ОСОБА_6 за період з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року до роботи не залучався. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що фактично відбув 9 років покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин. Судом не взято до уваги, що він має п`ять заохочень, а також те, що ним усвідомлено тяжкість вчиненого злочину та прагнення спокутувати вину. Крім того, за час відбування покарання він, намагаючись відновити свій статус у суспільстві, створив сім`ю, одружившись 05 листопада 2015 року. Також його мати є особою похилого віку, якій потрібна допомога та підтримка, оскільки внаслідок отримання важкої травми вона обмежена в можливості руху кінцівками рук і не може сама себе обслуговувати в повній мірі. Крім того, засуджений після звільнення має місце для працевлаштування на ТОВ Дніпрхімальянс. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення та до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити,ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Захисник засудженого в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу останнього та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, посилаючись на її безпідставність, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, а зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Так, з матеріалів провадження та технічної фіксації судового розгляду вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відповідно до матеріалів провадження та характеристики ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2010 року за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 13 років позбавлення волі. За період перебування у Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення вимог режиму утримання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. З 22.11.2010 року відбуває покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80), де мав п`ять стягнень: за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, 2 рази був поміщений до ДІЗО за нетактовну поведінку, один раз за міжкамерний зв`язок. На теперішній час стягнення погашені, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 5 разів. Виконує обов`язки днювального адміністративної будівлі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідний навичок. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу Фізкультура і спорт, Правова просвіта, Підготовка до звільнення, а також приймає участь у виховних заходах.
Згідно з довідкою засуджений на ДП Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України за період з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року до роботи не залучався.
У 2014 році закінчив Криворізький навчальний центр № 80 та здобув професію Електрогазозварник, а у 2015 році - професію Муляр. Входить до складу ради колективу засуджених відділення, проявляє корисну активність в її роботі. Також підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.
07.12.2015 року комісією установи відповідно до ст. 101 КВК України відмовлено засудженому в переведенні до дільниці соціальної реабілітації у зв`язку з наявністю діючого стягнення.
16.09.2016 року комісією установи розглянуто засудженого відповідно до ст. 82 КК України, але згідно його заяви, останній відмовився від заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
19.10.2017 року комісією установи відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України.
15.11.2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу засудженому відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 раніше судимий вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2006 року за ч.1 ст.121 КК із застосуванням ст.69 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який наразі відбуває покарання. Засуджений хоча і відбув 3/4 частини строку покарання, водночас йому зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 26.08.2006 року по 01.09.2006 року, з 24.10.2006 року по 10.01.2007 року, з 21.08.2009 року по 12.10.2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 хоча і мав п`ять заохочень, разом з тим вони не носять систематичного характеру, а п`ять стягнень, у тому числі з поміщенням до ДІЗО, хоча і погашені, однак, на думку апеляційного суду, в сукупності з іншими даними не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Таким чином, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 7, 9, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про відмову в задоволенні подання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4