Справа №583/309/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/283/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 червня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар,

Німеччина, мешканця

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Слідчий суддя обґрунтовуючи ухвалене судового рішення, зазначив первинні покази підозрюваного, які викладені у протоколі допиту від 22.01.2019 року, які були отримані внаслідок застосування недозволених методів досудового розслідування. З пояснень батьків підозрюваного, вбачається, що працівники правоохоронних органів не розшукували ОСОБА_6 , не вживали заходів для встановлення його місце перебування, у зв`язку з чим останнього незаконно та безпідставно було оголошено у розшук. Отримання ОСОБА_6 клопотання про застосування відносного нього запобіжного заходу не можу свідчити про належне його повідомлення про судовий розгляд даного клопотання. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 121 КК України фактично було вручено батькові, ОСОБА_10 , з порушенням вимог передбаченого КПК України, без роз`яснення процесуальних прав підозрюваної особи. Матеріали клопотання не містять відомості, що характеризують особу підозрюваного, його репутацію, міцність соціальних зв`язків, майновий стан. Органом досудового розслідування не доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний у подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування чи перешкоджати кримінальному провадженню.

До Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , звернувся старший слідчий першого відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 22 січня 2019 близько 21 год. 00 хв. знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_13 , з якою проводив час. Під час сварки, ОСОБА_13 ударила долонею руки по обличчю ОСОБА_6 , який на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , умисно наніс останній кулаком лівої руки один удар у голову в область правого ока. Остання маючи на меті захиститися від насильницьких дій, почала чинити фізичний опір, однак ОСОБА_6 продовжуючи свої насильницькі дії спрямовані на завдання ОСОБА_13 фізичного болю шляхом спричинення тілесних ушкоджень, знову умисно наніс потерпілій один удар кулаком лівої руки у живіт, від чого остання впала на сніговий покров біля домоволодіння, отримавши тілесні ушкодженні у виді розриву селезінки, множинні садна та синці голови, тулубу, кінцівок. ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_13 померла від отриманих тілесних ушкоджень у реанімаційному відділенні КЗ «Охтирська ЦРЛ». Причиною смерті потерпілої стала гостра крововтрата внаслідок розриву селезінки.

23 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за № 0000044 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26 червня 2019 року ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2019 року про надання дозволу на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

27 червня 2019 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

В обґрунтування поданого клопотання, старший слідчий першого відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 зазначає, що існує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останнім вчинено тяжке кримінальне правопорушення. Крім того існують ризики незаконного впливу на свідків та інших осіб.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 червня 2019 року, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника з підозрюваним, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: висновком експерта № 20 від 21 лютого 2019 року, протоколом огляду місця події від 22.01.2019 року, протоколами допиту свідків від 23.01.2019 року, висновком експерта № 20-Д від 01.03.2019 року, висновком експерта № 238 від 11.03.2019 року, висновком експерта № 237 від 11.03.2019 року, висновком експерта № 19/119/6-2/226е від 02.04.2019 року.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р.- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Матеріали клопотання містять достатній обсяг доказів, на підставі яких колегія суддів дійшла висновку про причетність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Даний висновок узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Тому доводи захисника ОСОБА_7 про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, є невмотивованими, а висновок слідчого судді ґрунтується на матеріалах кримінального провадження із врахуванням позиції Європейського суду з прав людини.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує старший слідчий першого відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, існують та підтверджується матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Відповідно матеріалам кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що спонукатиме підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування, суду, з метою ухилення від понесення покарання.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, 25 січня 2019 року слідчим суддею Охтирського міськрайонного суду Сумської області, надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Згідно мотивувальної частини даного судового рішення, у зв`язку з неявкою підозрюваного, судовий розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту було відкладено. На наступне судове засідання, ОСОБА_6 повторно не з`явився, у зв`язку з чим 25 січня 2019 року слідчим суддею ухвалено судове рішення про привід останнього, яке не було виконано, оскільки підозрюваний був відсутній за місцем мешкання.

27 лютого 2019 року постановою старшого слідчого першого відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно протоколу від 27.06.2019 року, ОСОБА_6 був фактично затриманий 26 червня 2019 року у м. Києві.

Враховуючи вище встановлені обставини, які підтверджуються матеріалами провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування такого ризику, як переховування від органів досудового розслідування та суду.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», суд вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначити з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдання для тримання під вартою.

Відповідно, слідчий суддя врахував конкретні обставини, які характеризують поведінку підозрюваного ОСОБА_6 після вручення йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та обґрунтовано дійшов до висновку про існування вище вказаного ризику.

Згідно ч. 1 ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 25 січня 2019 року, на неодноразові виклики до суду, підозрюваний ОСОБА_6 не з`являвся, крім того не було виконано ухвалу про привід. Відповідно доводи захисника про те, що підозрюваному не було відомо про час та дату судового розгляду клопотання та не вжиття правоохоронними органами заходів для встановлення місця знаходження останнього, спростовується наданими матеріалами кримінального провадження.

Твердження захисника про те, що підозрюваному не було фактично вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри спростовується наданим повідомленням, згідно якого 27 червня 2019 року 10 год. 50 хв. ОСОБА_6 отримав вказаний процесуальний документ, тобто на наступний день після його затримання у м. Києві.

Враховуючи викладене у колегії суддів є підстава вважати, що підозрюваний отримавши повідомлення про підозру у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, та отримавши статус підозрюваного, не зробив для себе певних висновків стосовно процесуальної поведінки, покинув місце постійного проживання, що ускладнило проведення процесуальних дій.

На підтвердження існування ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків, свідчить проживання даних осіб у одному населеному пункту.

Відповідно, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Згідно норм кримінального процесуального закону України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, що наведені в ст. 178 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 червня 2019 року щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4