ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3039/19 Справа № 195/1258/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисличувата Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді домашнього арешту.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат по справі.

Як встановлено судом першої інстанції, в середині червня 2019 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки в заздалегідь заготовлений ним поліетиленовий мішок, почав складати металеві вироби у даний мішок, а саме: металеву лопату без держака прямокутної форми; металеву лопату без держака округлої форми; дверцята до печі грубного опалення, однак в цей час був помічений громадянкою ОСОБА_8 , яка побачила дії ОСОБА_7 , і розуміючи їх злочинний характер, стала кричати останньому щоб він припинив свої протиправні діяння. Однак, ОСОБА_7 ігноруючи законні вимоги ОСОБА_8 припинити злочинні дії, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, схопив мішок з викраденим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 310,20 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 186 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ухвалюючи вирок суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального законодавства України, а саме, при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, суд першої інстанції не встановив спосіб проникнення на територію домоволодіння належного потерпілій.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; 4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші питання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не виконані належним чином.
При вирішенні питання про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину суд першої інстанції повиннен був виконати вимоги вищезазначених норм. Зокрема, під час судового розгляду суд мав перевірити: чи мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність воно передбачено; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів, відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, в середині червня 2019 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки в заздалегідь заготовлений ним поліетиленовий мішок, почав складати металеві вироби у даний мішок, а саме: металеву лопату без держака прямокутної форми; металеву лопату без держака округлої форми; дверцята до печі грубного опалення, однак в цей час був помічений ОСОБА_8 , яка побачила дії обвинуваченого ОСОБА_7 , і розуміючи їх злочинний характер, стала кричати останньому щоб він припинив свої протиправні діяння. Однак, обвинувачений ОСОБА_7 ігноруючи законні вимоги ОСОБА_8 , припинити злочинні дії, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, схопив мішок з викраденим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 310,20 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 на досудовому слідстві кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, в скоєнному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_9 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свідчення надані на досудовому розслідуванні підтримує повністю, просить суд, обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Водночас, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд у порушення зазначених вимог процесуального законодавства, при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, не встановив спосіб проникнення на територію домоволодіння належного потерпілій.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає обґрунтованими, та такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, не встановив спосіб проникнення на територію домоволодіння належного потерпілій.
Вищезазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне рішення, і є підставою для скасування оскаржуваного вироку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на положення ч. 3 ст. 404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вказані порушення процесуального закону та ухвалити рішення по суті справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора, усунути зазначені недоліки та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4