Справа № 188/1805/18
Провадження № 1-кп/188/44/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 05.09.2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, проживає:

АДРЕСА_1 , громадянина України,

освіта середня, не одружений, не працюючого, раніше судимого:

-21.11.2014 Петропавлівським р/с за ч.І ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 год.

-30.01.2015 Петропавлівським р/с за ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.І ст.70, ч.4, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки - 06.07.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.І ст.185, ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ст. 70 ч.І, ст.70 ч.4 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Звільнився 02.04.2018 року по відбуттю строку покарання.

-17.10.2018 року Петропавлівським районним судом за ч.2 та ч.З ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

з участю : обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 28.08.2018 року приблизно о 22.00 годині, маючи умисел на таємне, повторне, викрадення чужого майна, з корисливих намірів, приїхав на велосипеді до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де планував вчинити крадіжку. Приїхавши до домоволодінням ОСОБА_5 , яке розташоване за вищевказаною адресою ОСОБА_3 переконавшись, що поряд нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтування металевих стовпців, які слугували огорожею домоволодінням ОСОБА_5 , та до яких була прив`язана сітка рабиця умисно, таємно, повторно викрав 4 металевих стовпця загальною вагою 75.8 кг, вартість яких, згідно висновку експерта №11/12.1/891 від 01.11.2018 року складає 477,54 гривень, з розрахунку того, що вартість 1 кг брухту чорних металів становить 6,30 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну сумі 477.54 гривень.

Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся пояснив, що у час вказаний у обвинувальному акті він прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 та викрав металеві стовпці, які слугували огорожею городу потерпілого. Викрадені стовпці він здав на пункт прийому металобрухту , грошові кошти витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , претензій до обвинуваченого не має.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина повністю підтверджується письмовими доказами, вивченими в судовому засіданні, а саме:

постанова про визнання речовим доказом від 10.09.2018 року якою 4 металеві стовпчики визнані речовими доказами ;

розписка потерпілого про отримання викраденого майна ;

довідка про вартість на проведення експертизи якою встановлена вартість проведеної експертизи у сумі 572 гривні;

висновок експерта №11/12.1/891 від 01.11.2018 року , яким встановлено вартість проведеного майна у сумі 477,54 гривні;

постанова про визнання речовим доказом від 31.10.2018 року на підставі якої велосипед "Україна" визнаний речовим доказом.

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Досліджені судом докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вважає, що його висновок про винуватість ОСОБА_3 , відповідно до ст.94 КПК України, є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), а обвинуваченого таким що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого .

Обставина, що обтяжує кримінальне покарання, суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за ч.2 та ч.З ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів у порядку ч.4 ст. 70 КК України і до обраного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлений, претензій до обвинуваченого він не має про що повідомив суду у письмовій заяві.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи № 11/12.1/89 від 01.11.2018 року складають 572,00 гривні, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи № 11/12.1/891 від 01.11.2018 року

Дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у порядку ст. 124 КПК України.

Речові докази: 4 металеві стовпчики слід залишити потерпілому ОСОБА_5 на зберіганні якого вони знаходяться на підставі розписки; Велосипед «Україна» чорного кольору слід залишити власнику ОСОБА_6 у якого він не вилучався після проведення огляду.

Запобіжний захід обвинуваченому був обраний, з метою його етапування до суду, у вигляді тримання під вартою на даний час обвинувачений відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року, підстав для продовження або обрання запобіжного заходу немає.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, день за день з моменту його фактичного затримання, а саме з 17.10.2018 року коли він був затриманий у порядку виконання вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до обраного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді трьох років і одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався тому, що на даний час обвинувачений відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року, підстав для його обрання немає.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати день за день, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, з моменту його фактичного затримання, а саме з 17.10.2018 року коли він був затриманий у порядку виконання вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої експертизи № № 11/12.1/89 від 01.11.2018 року гривни у сумі 572,00 гривень на користь держави.

Речові докази: 4 металеві стовпчики слід залишити потерпілому ОСОБА_5 на зберіганні якого вони знаходяться на підставі розписки; Велосипед «Україна» чорного кольору слід залишити власнику ОСОБА_6 у якого він не вилучався після проведення огляду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1