ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1726/19 Справа № 208/2158/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
представника установи ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що засуджена ОСОБА_7 протягом тривалого часу знаходження в колонії не проявляла соціально-корисної ініціативи, подяка оголошена за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, тобто фактично за ті дії, які засуджена і так повинна була дотримуватись. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить застосувати до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи свої вимоги засуджена ОСОБА_7 вказує, що вона виправилась, щиро розкаялась та зможе принести користь суспільству, оскільки за весь час перебування в колонії до праці відноситься зі всією самовідданістю, зауважень зі сторони начальника майстерні не мала, коефіцієнт трудової успішності має 1,8-1,9; за добросовісне відношення до праці та гарну поведінку має заохочення. У свій особистий час приймала та приймає активну участь у житті відділення, постійно підтримує зв`язок з рідними. Окрім того, засуджена ОСОБА_7 зазначає, що потребує індивідуального лікування, яке в колонії їй забезпечити не можуть.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні засуджена підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженої просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В контексті вимог ст. 6 КВК України сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що не вбачається у поведінці засудженого.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 засуджена вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.11.2012 року за ч.2 ст.121, 71 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.02.2013 року вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.11.2012 року змінено в частині призначення покарання, вважати засудженою за ч.2 ст.121, ст.71,72 КК України до 9 років позбавлення волі.
За час відбування покарання засуджена ОСОБА_7 має 2 заохочення, а саме: 19.09.2018 Кам`янська ВК 34 за сумлінне виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; 22.01.2019 Кам`янська ВК 34 - за сумлінну поведінку, а також активне проявлення участі у самодіяльних організаціях (художньо-прикладна секція) яка була взірцем для інших засуджених на протязі 2018 року.
Водночас, за період відбування покарання засуджена має 2 стягнення, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, проте характеризують засуджену негативно, з яких вбачається що засуджена вчиняла конфліктні ситуації та порушувала правомірні взаємовідносини з персоналом.
Згідно характеристики засуджена ОСОБА_7 характеризується позитивно.
Також судом прийнято до уваги що ОСОБА_7 раніше була судима зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, та належних висновків не зробила і знову вчинила умисний злочин.
Отже, на думку колегії суддів, наявність лише двох заохочень за час відбування покарання не може свідчити про належне та систематичне позитивне ставлення до праці, а при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення висновок суду повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, та не є доказом того, що засуджена за цей час довела своє виправлення.
Той факт, що ОСОБА_7 виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це такі дії засудженої не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, а отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_7 своїм відношенням до праці та поведінкою ще не довела свого виправлення та перевиховання і обґрунтовано відмовив у задоволенні подання, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання, а тому доводи засудженої ОСОБА_7 про наявність підстав для її умовно-дострокового звільнення необґрунтовані. У зв`язку з чим ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст., 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4