КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3220/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2019 року задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури країни ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , машино-місце № НОМЕР_1 , а також АДРЕСА_2 , машино-місце № 168, які на праві власності належить громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 та фактично використовується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2019 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що слідчим суддею, всупереч вимогам чинного кримінально - процесуального кодексу України постановлено ухвалу, без належних на те правових підстав, оскільки остання не містить жодних реальних фактів та обґрунтувань, відповідно до яких суд дійшов висновків про необхідність арешту майна.

В оскаржуваній ухвалі слідчого судді, на думку представника, не зазначена мета та підстави для накладення арешту на майно.

Нежитлове приміщення № 221 у будинку АДРЕСА_3 , загальною площею - 196,5 кв.м., передано фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Центр стовбурових клітин «Айлайф» на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2018 року №1/10-18 та акту приймання передачі нежитлового приміщення в оренду від 01.10.2018 року.
Представник зазначає, що ОСОБА_6 ніякого відношення до нерухомого майна: квартири АДРЕСА_4 та нежилого приміщення № 12 (в літ.А), розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , які були придбані громадянином США ОСОБА_10 , не має, що доводить відсутність підстав вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є взаємопов`язаними особами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, якапідтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків
Як вбачається з матеріалів клопотання, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво над досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0004204 внесеному до Єдиного реєстру юсудових розслідувань 17.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212 КК України.

На території України під прикриттям дилерських центрів у так званому ринку «Forex», бінарних опціонів, ринку сировини, криптовалют, функціонує ряд комерційних структур, які використовуючи програмні продукти (платформи) «Libertex», «cTrader», «UTIP», «MetaTrader», «Webtrader» та інші, залагодили системний протиправний механізм привласнення грошових коштів громадян України лляхом введення «інвесторів» в оману щодо процесу електронної торгівлі на ринку криптовалют для подальшого фінансування діяльності на тимчасово окупованих територіях України, у тому числі АР Крим, власних представництв.

Метою незаконно діючих дилерських центрів з надання послуг електронної торгівлі на міжнародному валютному ринку є обготівкування без сплати податків, пенсійних зборів та інших обов`язкових платежів на території України і подальше привласнення грошових коштів громадян України.
Так, у 2017 році невстановленими слідством особами розроблено та запущено у мережі Інтернет за сайті http://www.tradecoinclub.com торгову площадку під назвою «Trade Coin Club», на якій компанією пропонується інвесторам заробляти біткоіни (електронну валюту) в автоматичному режимі лляхом реєстрації на цьому сайті та поповнення рахунку у особистому кабінеті.

21.09.2018 року допитаний як свідок ОСОБА_12 повідомив, що інвестувавши майже 10 тисяч доларів США у проект «Trade Coin Club» втратив їх у зв`язку з шахрайськими діями представників цієї компанії та блокуванням виводу коштів з особистого рахунку у його робочому кабінеті.

19.12.2018 року допитаний в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що у травні 2017 року з метою отримання обіцяного прибутку інвестував 2400 доларів в компанію «Trade Coin Club» (далі у тексті (ТСС), зокрема на гаманець ТСС, доступ до якого був у ОСОБА_10 , та після цих дій втратив можливість ними розпорядитись з невідомих причин. Також зазначив, що ТСС має ознаки фіктивності, фінансової піраміди, оскільки він фактично не отримав обіцяного прибутку та втратив інвестовані у проект кошти.

Крім того, в ході досудового розслідування допитаний як свідок ОСОБА_14 повідомив, що весною 2017 року засновник «Trade coin club» ОСОБА_15 разом із засновником « ОСОБА_16 » ОСОБА_17 (який об`єднав свою компанію з «Trade coin club») приїхали до м. Харкова з презентацією зазначених платформ та агітували людей вкласти грошові кошти у свої компанії обіцяючи величезні прибутки. У подальшому свідку ОСОБА_14 стало відомо, що компанія «Tradecoinclub» ошукала велику кількість людей, не видавши вкладених грошових коштів особам та припинила свою діяльність.
Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджуються матеріалами Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України № 30/2/3-12739 від 04.09.2018 року та №30/2/3-13954 від 01.10.2018 року. Крім того, вказаними матеріалами встановлено, що ОСОБА_19 є директором компанії «Аі Trade», яка зареєстрована в Естонії.

За даними Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, «Tradecoin club», «Ukrtradepro», «Аі Trade», їх бренди та регіональні філії статусу фінансових установ не набували, ліцензій та інших дозволів щодо надання фінансових послуг не отримували. Вказане підтверджується їх відсутністю у вільно доступному державному реєстрі, розміщеному в глобальній мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поряд з цим, в порядку ст. 93 КПК України отримано відповідь на запит про надання письмової інформації, згідно якої реєстрація зазначених компаній на території України дійсно не відбувалась.
Разом з цим, шляхом огляду інтернет сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому розташована програма «Trade coinclub», встановлено, що на даний час зареєструватися у цій програмі на території України не можливо.
Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до організації шахрайської схеми причетні ОСОБА_15 та його дружина ОСОБА_20 , які зважаючи на втрату популярності проектів «Tradecoinclub» і «Ukrtradepro» та великої кількості ошуканих через нього вкладників, у 2018 році розпочали просування нового проекту, який має ознаки «фінансової піраміди» - «Аі trade».

Так, 06.12.2018 року управлінням з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України на підстави ухвал Печерського районного суду м. Києва проведено ряд обшуків в офісному та жилому приміщенні, які використовуються учасниками злочинної схеми. В ході обшуків офісних приміщень встановлено працівників, які повідомили, що дійсно займаються залученням інвесторів для проведення нібито операцій на міжнародному ринку криптовалют. Крім того, під час обшуку за місцем фактичного проживання учасників злочинної схеми виявлена комп`ютерна техніка, в ході огляду яких встановлено інформацію та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення.
06.12.2018 року вилучена комп`ютерна техніка та грошові кошти були оглянуті, зважаючи на те, що на них є інформація щодо псевдо компаній «Аі Trade та TradeCoin Club», постановою прокурора визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 10.12.2018 року на вилучене майно накладено арешт.
Крім того, за дорученням органу слідства оперативними співробітниками СБ України здійснено неодноразові виїзди за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які за вказаними місцями були відсутні.
19.12.2018 року допитаний як свідок ОСОБА_21 повідомив, що особам, які вкладають кошти в криптовалюту - біткоїн, обіцяють з часом отримати прибуток за допомогою роботизованої програми - бота, розробленого компанією «TradeCoinClub», який нібито здійснює операції, які в будь-якому випадку призводять до заробітку та збільшення коштів на рахунку. Поряд з цим, останній повідомив, що за тривалий період часу інвестування коштів у криптовалюту в компанію «Trade Coin Club» жодних прибутків не отримав.
13.12.2018 року в ході огляду документів, вилучених під час обшуку в офісному приміщенні «Аі Trade», в тому числі в кабінеті ОСОБА_10 встановлено, що останній та ОСОБА_19 по всьому світу організовують заходи по залученню інвесторів, які вкладають грошові кошти, проводяться екскурсії в офісі «Аі Trade», розповідаються про переваги вказаного фінансового проекту. Як приклад, на організацію заходу в м. Київ, в готелі «Fairmont» витрачено значну суму незаконно здобутих грошових коштів на загальну суму більше 40 000 євро, що підтверджується квитанціями, які були вилучені в ході обшуку в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, Голосіївський проспект 58а, що в ЖК «Парк Авеню». Подібні заходи проводяться по багатьом країнам світу, як приклад, Таїланд, Японія, Філіппіни, В`єтнам, Китай та в інших країнах, що підтверджується вилученими в ході обшуку в кабінеті ОСОБА_10 документами на загальну суму більше 110 000 доларів США.
Крім того, в ході обшуку були вилучені грошові кошти в розмірі 55 669 доларів США, оскільки ОСОБА_19 та ОСОБА_10 не змогли пояснити їх джерело походження, та згідно інформації Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_10 на території України взагалі не отримував прибутків, а ОСОБА_19 за період з 2014-2019 отримала дохід в сумі лише 291333 грн.
При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_19 придбано ряд нерухомого майна, яке зареєстроване на підставну особу, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина Китайської Народної Республіки. Зокрема, 01.08.2017 року придбано дві квартири, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_6 машино-місце №106 загальною вартістю 100 000 доларів США, а також 13.09.2017 квартири за адресами: АДРЕСА_7 , машино-місце №168 на загальну суму 1 250 000 доларів США, що підтверджується матеріалами Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки №30/2/3-233 від 28.01.2019 року.

У слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є взаємопов`язаними особами, оскільки офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , де розташований офіс компанії «Аі Trade» та квартира, в якій фактично мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка розташована за адресою АДРЕСА_8 раніше були зареєстровані за ОСОБА_6 .
Поряд з тим, згідно податкової звітності ОСОБА_6 за період з 01.01.2012 року по 30.09.2018 року отримав прибутки в розмірі 2000 грн., що унеможливлює придбання ним майна вищезазначеної вартості.
05.02.2019 року заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури країни ОСОБА_22 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , машино-місце № НОМЕР_1 , а також АДРЕСА_2 , машино-місце № 168,які на праві власності належить громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 та фактично використовується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2019 року клопотання було задоволено та накладено арешт на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , машино-місце № НОМЕР_1 , а також АДРЕСА_2 , машино-місце № 168,які на праві власності належить громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 та фактично використовується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0004204 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки в даному кримінальному провадженні майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінюватидокази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності правової підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно та відсутності причетності даного майна до кримінального правопорушення.
Отже, на думку колегії суддів, арештнерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , машино-місце № НОМЕР_1 , а також АДРЕСА_2 , машино-місце № 168 є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.
Викладені у апеляційній скарзі представника доводи в частині порушення слідчим суддею при розгляді клопотання норм кримінального процесуального закону України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на зазначене в клопотанні прокурора майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури країни ОСОБА_9 та накладено арешт на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , машино-місце № НОМЕР_1 , а також у АДРЕСА_2 , машино-місце № 168, на праві власності належить громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_6 та фактично використовується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3