ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1493/19 Справа № 202/5728/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , танакладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування майном, а саме на вилучене 04.09.2019 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : - грошові кошти в сумі 99 844 грн, 990 Євро, 6015 рублів РФ; - 8 мобільних телефонів; - картка ПриватБанк НОМЕР_1 , картка Монобанк НОМЕР_2 , картка Сбербанк НОМЕР_3 , картка А-банк НОМЕР_4 , ПриватБанк НОМЕР_5 , картка ІдеаБанк НОМЕР_6 ; - ноутбук Леново G 70-80, модель 80 FF.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки майно, вилучене під час обшуку, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, визнавши причини пропуску строку її оскарження поважними, оскільки копію цього рішення стороною захисту та обвинуваченим отримано не було, та скасувати ухвалу слідчого судді від 06.09.2019 року про арешт майна, вилученого під час обшуку, а саме грошових коштів в сумі 99 844 грн, 990 євро.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти є неправомірним, оскільки на той час ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру, а також є підтвердження факту отримання його родиною вилучених грошових коштів та законність їх походження.
Вказує на те, що ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вилучені грошові кошти.
Таким чином, не наведено доказів того, що вказане майно має ознаки речового доказу.
Заслухавши суддю-доповідача, представника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до наданих матеріалів, ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_7 не були присутніми у суді першої інстанції при розгляді клопотання слідчого, копія ухвали слідчого судді ОСОБА_8 була надіслана 06.09.2019 року, однак даних щодо отримання ним вказаної ухвали матеріали провадження не містять. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк оскарження судового рішення підлягає поновленню як порушений з поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258від 19.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за фактом того, що 19.03.2019 до СУ ГУНП в Дніпропетровській області з заявою звернувся гр. ОСОБА_11 про те, що гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 разом з іншими невстановленими особами займаються незаконним зберіганням з метою збуту та незаконним збутом психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, на території Дніпропетровської області протягом тривалого часу, що підтверджується інформацією УСБУ.
04.09.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке слідчим суддею було арештоване.
04.09.2019 року вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000258.
Згідно із п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що арештоване слідчим суддею майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.
Крім того, враховуючи те, що вилучене майно є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, тому вказана обставина вказує на наявність ознак, передбачених ст.98 КПК України.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, та відповідно до ч.1 ст.170 КПК України існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, отже, арешт на зазначене майно, в тому числі на грошові кошти, був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необгрунтованими.
Посилання представника на те, що, на час вилучення майна, ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру, а також, що вилучені грошові кошти належать його родині, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити строк адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000258 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4