Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6337/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
скаржниці: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16.07.2019 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомимра від 16 липня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови від 31.05.2019р. про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002453 від 01.08.2017 року. Рішення суду обгрунтовано тим, що слідчим в повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до ст.94 КПК України. Доводи ОСОБА_7 про неповноту досудового розслідування, суд вважає безпідставним, оскільки, клопотань перед органом досудового розслідування, про проведення слідчих дій, які необхідно було здійснити для об`єктивного розслідування, матеріали кримінального провадження не містять.

В апеляційній скарзі скаржниця просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого прокуратури Житомирської області від 30.05.2019 про закриття провадження і направити справу для проведення повного розслідування. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена без її участі та належного повідомлення, а також прийнята у зв`язку з неповним та невсебічним з`ясуванням обставин провадження. Стверджує, що статтею 284 КПК визначені підстави та порядок закриття кримінального ровадження. Проте як убачається з аналізу норм кримінального провадження прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного, а неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. При закритті даного кримінального провадження слідчим ОСОБА_8 наведені вимоги процесуального закону які на її переконання не виконані. Він навіть не ознайомився із матеріалами кримінального провадження та обмежився лише поверхневим допитом у якості свідків в основному працівників прокуратури. Разом з тим матеріалами кримінальної справи було доведено незаконність спрощення стосовно неї оперативно - розшукової справи; підроблення слідчим ГПУ ОСОБА_9 майже всіх протоколів. Зокрема за трафіками мобільного зв`язку було встановлено, що під час немовби передавання їй хабарів ОСОБА_10 за місцем передачі взагалі не знаходився, а перебував в інших регіонах області, під час його так званого допиту ОСОБА_9 в м. Києві 17.05.2010 про обставини немовби передавання їй хабарів, ОСОБА_11 за місцем допиту також не було. Він перебував в м. Житомирі і 60 разів розмовляв по телефону у тому числі в момент його допиту. Або 30.06.2010 ОСОБА_10 підписав протокол про його немовби окремий допит, хоча 30.06.2010 слідчий допитував ОСОБА_12 одночасно із свідком ОСОБА_13 та вони разом зі слідчим загадували «легенду» про їх знакомство, з метою приховування випадково залишену брутальну розмову ОСОБА_12 із співробітником УСБУ ОСОБА_14 про вказівки 5-им чином «підставити» суддю ОСОБА_7 . Таких прикладів у справі безліч. Разом з тим протоколи службової особи у кримінальній справі є важливими службовими документами, як би слідчий не підробляв процесуальні протоколи, такого тривалого незаконного кримінального переслідування не відбувалось би. А вона не була жертвою неправомірних дій службових осіб. Кримінальна справа стосовно неї, була закрита за відсутністю складу злочину постановою слідчого прокуратури Рівненської області від 25.06.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення апелянта ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та дослідивши матеріали кримінального провадження, надані в судовому засіданні прокурором, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга е підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно, ретельно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому в силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку колегії суддів, слідчий при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в повному обсязі не дотрималися , висновки слідчого судді про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження вмотивована та законна, слічим в повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, є помилковими та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом прокуратури Житомирської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000002453 від 01.08.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 364, ч.2 ст. 366. ч.З ст.371, ч.2 ст.374, ч.2 ст.373 КК України за заявою ОСОБА_7 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами УСБУ в Житомирській області, прокуратури Вінницької області та Генеральної прокуратури України під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2014 Генеральною прокуратурою України внесено до ЄРДР відомості №0002453 за заявою адвоката ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_7 з приводу вчинення злочину посадовими особами правоохоронних органів за ч.І ст.364 КПК України.

В подальшому підслідність указаного кримінального правопорушення було визначено за слідчим відділом прокуратури Житомирської області.

Крім того 18.01.2018 прокуратурою Вінницької області внесено до ЄРДР за №0000009 по факту фальсифікуванням матеріалів кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 незаконного її затримання, порушення її права на захист, та примушування до дачі показів в м. Житомир колишнім слідчим ГНУ ОСОБА_16 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.сг. 366 4.2, 371 ч.З, 373 ч.2, 374 ч.2 КК України.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні указані кримінальні правопорушення об`єднано в одне провадження.

За результатами досудового розслідування кримінального провадження 31.10.2018 слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_17 прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.І ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.12.2018 постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_17 скасовано, а справу направлено для проведення подальшого розслідування.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий посилається на покази слідчого ГПУ ОСОБА_16 прокурора прокуратури Вінницької області ОСОБА_18 , працівника прокуратури Вінницької області ОСОБА_19 , начальника відділу прокуратури вінницької області ОСОБА_20 , прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 , тобто представників сторони обвинувачення, які на тій чи іншій стадії кримінального провадження приймали участь в справі відносно ОСОБА_7 та на дії яких скаржниця подавала заяву про злочин.

Будь-яких інших осіб, які були свідками подій, слідчим не встановлено та не допитано, в зв`язку з чим суд дійшов до висновку що таке розслідування є однобічним, не повним та не об`єктивним, а тому скарга ОСОБА_7 є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Під час проведення досудового розслідування необхідно допитати відомих слідству свідків подій, на які посилається ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_15 в своїх заявах, як то адвокат ОСОБА_22 , громадяни ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , встановити інших можливих свідків та їх допитати. Витребувати необхідні матеріали, які можуть бути письмовими доказами по даній справі, в разі необхідності провести експертизи та інші слідчі і оперативні дії.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутня заява про злочин адвоката ОСОБА_15 , хоча саме по ній ухвалою слідчого судді Печорського районного суду м. Києва від 15.06.2014 було зобов`язано Генеральну прокуратуру України внести до ЄРДР відповідні відомості. У звязку з чим необхідно долучити до матеріалів провадження вказану заяву.

Так слідчий при здійсненні висновків про безпідставність доводів ОСОБА_7 , зазначених нею в заяві про вчинення щодо неї злочинів, з посиланням на постанову апеляційного суду Вінницької області від 25.07.2018 року, якою вирок Погребищенського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_7 скасовано, а кримінальну справу направлено прокурору для організації додаткового розслідування, виходив з того, що не дивлячись на скасування вироку суду відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неповнотою досудового розслідування та істотними порушеннями кримінально-процесуального закону в ході його здійснення, судами в результаті такого розгляду кримінальної справи окремі ухвали у відповідності до положень ст. 23-2 КПК України в ред. 1960 р. у зв`язку з встановленням фактів порушення закону державними органами , порушення ними прав громадян, в тому числі і ОСОБА_7 та інших учасників досудового розслідування та судового розгляду, не виносилися. Крім того надаючи оцінку доводам ОСОБА_7 , слідчим зазначено, що вказаним доводам, які викладені ОСОБА_7 в її чисельних скаргах та в ході допиту в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні, надана оцінка судами першої та апеляційної інстанції при розгляді кримінальної справи щодо неї за ч.2 ст. 368 КК України, і враховуючи, що кримінальна справа повернута на додаткове розслідування, зазначені вказівки та висновки суду повинні бути виконання слідчим відділом прокуратури Рівненської області. Крім того слідчий тільки посилався на надану апеляційним судом Вінницької області інформацію про відсутність заяв та клопотань учасників судового розгляду про вчинення слідчим ОСОБА_16 чи іншими посадовими особами, самостійно фактично не перевіряючи зазначені обставини шляхом проведення відповідних та необхідних слідчих дій.

При цьому фактично своїх висновків щодо вказаних обставин слідчий на підставі проведеного досудового розслідування даного кримінального провадження не здійснив, фактично самоусунувшись від перевірки вказаних доводів ОСОБА_7 в рамках даної кримінальної справи. Крім того слідчий також посилався на ті ж самі покази свідків працівників прокуратури , які фактично були допитані до постановлення слідчим суддею ухвали від 07.12.2018 р. про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 р.

Крім того слідчий, зазначаючи про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, посилався на те, що вказаний злочин є злочином з матеріальним складом, обов`язковим елементом якого є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. При цьому ним зазначено, що будь-яких об`єктивних даних, що заподіяно істотну шкоду або тяжкі наслідки слідчим ОСОБА_16 чи іншими посадовими особами правоохоронного органу під час розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не встановлено.

Разом з тим ОСОБА_7 як потерпіла в даному кримінально провадженні, зазначає про завдання їй вказаними вище злочинними діями посадових осіб значної моральної шкоди.

При цьому в своїй постанови від 27.10.2016 у справі № 5-99кс16 Верховний Суд України зазначив, що диспозиція частини першої статті 364 і частини першої статті 365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).Так, за конкретних обставин справи, наслідки нематеріального характеру, які піддаються грошовій оцінці (реальна шкода) та відповідно до такої оцінки досягли встановленого розміру («істотної шкоди» чи «тяжких наслідків») із заподіянням шкоди охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (соціального, політичного, морального, організаційного чи, іншого характеру), можуть бути із: спричинення фізичної шкоди - витрати на лікування чи протезування потерпілої особи; порушення законних прав та інтересів громадян - витрати на відновлення таких прав (виплати незаконно взятому під варту чи ув`язненому або незаконно звільненому з роботи чи навчання, відшкодування за невиконання судового рішення, компенсацію шкоди від поширення відомостей, які ганьблять особу тощо); організаційної шкоди (витрати на відновлення роботи установи).

Однак зазначені доводи потерпілої слічим жодним чином не перевірено та не враховано при здійсненні висновку про відсутність складу даного злочину, і залишено поза увагою.

Крім того з аналізу змісту ухвали слічого судді від 07.12.2018 року про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 року, змісту самої постарови від 31.01.2018 року, матеріалів кримінального провадження, долучених до ньогг після її скасвуання та з аналізу змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 31.05.2019 року, яка наразі оскаржується, вьбачається що слідчим ОСОБА_8 не виконано ухвалу слічого судді від 07.12.2018 року, фактично ніякіих слічіх дії, направлених на її виконання, а також для повного, всебічного і об`єктивного встановлення усіх обставин кримінального провадження та здобуття відповідних доказів в даному кримінальному провадженні, не проведено, тобто не виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного, ретельного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зміст постанови про закриття кримінального провадження майже дублює зміст попередньої такої постанови від 31.10.2018 р., з огляду на наведене вважати її відповідною вимогам ст. 110 КПК Укаїни немає підстав.

Крім того, не дивлячись на вимоги слічого судді про необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження заяви адвоката ОСОБА_15 , яка стала у відповідності до ухвали слічого судді Печерського районного суду м.Києва підставою для внесення відомостей до ЄРДР, зазначена заява долучена не була, даних про те, що за наведеним в ній фактами проводилося досудове розслідування, матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином стверджувати про те, що в результаті досудового розслідування вказаного кримінальногоп ровадження були виконання його завданн, передбачені ст. 2 КПК україни та здійснено захист особи, в тому числі ОСОБА_7 , від кримінальних правопорушень, захищено її права, свободи за законні інтереси, підстав не вбачається.

На зазначені обставини слідчий суддя належної уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, у відповідності до ч.3 ст. 407 КПК України ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження та про направлення кримінального провадження до прокуратури Житомирської області для проведення розслідування із врахувнням усіх доводів, заявників ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , зазначених ними в їх заявах, та із врахуванням положень КПК України щодо підслідності даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16.07.2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_25 від 31.05.2019р. про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002453 від 01.08.2017 року, скасувати

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: