Провадження № 1-кс/331/292/2019
Справа № 331/234/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018 року, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-5 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню за №0000027 від 13.03.2018р. за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період з квітня 2014 року по вересень 2018 року, ОСОБА_5 виїхавши на тимчасово непідконтрольну територію Луганської області, приймав участь у радикально налаштованій озброєній терористичній групі «Казача Національна Гвардія», яка в 2015 році була реорганізована в 16-й батальйон територіальної оборони «Казачий полк ЯрГа» в/ч НОМЕР_1 у складі 2-го Армійського корпусу Народної міліції самопроголошеного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

Протягом березня травня 2014 року на частково окупованій території Луганської області, всупереч вимог Конституції України, незаконно створено самопроголошену організацію - «ЛНР», до складу якої увійшли групи з двох і більше осіб, які об`єдналися з метою здійснення терористичних актів, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відносяться до терористичних груп, які займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаних терористичних груп, підконтрольних самопроголошеній організації «ЛНР» є зміна меж території і державного кордону України, створення та існування незаконного державного утворення на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, в квітні 2014 року (точну дату органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого постійного мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність діяльності незаконно створеного самопроголошеного утворення «ЛНР» та діючих на її території терористичних груп, знаючи про те, що на території Луганської області проводиться Антитерористична операція, прийняв рішення про вступ до лав однієї з терористичних груп у складі незаконно створеної «ЛНР», у зв`язку з чим виїхав до м. Антрацит Луганської області.

По приїзду до м. Антрацит ОСОБА_5 , добровільно, із власної ініціативи, переслідуючи свій злочинний намір, вступив до лав терористичної групи так званого «силового блоку» «Луганської народної республіки» Казача Національна Гвардія яка в 2015 році була реорганізована в 16-й батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в/ч НОМЕР_1 у складі 2-го Армійського корпусу Народної міліції ЛНР. Вступивши до складу терористичної групи Казача Національна Гвардія під безпосереднім керівництвом отамана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_5 отримав військову форму та зброю в липні 2014 року разом з іншими невстановленими особами, приймав участь у збройному протистоянні залученим до проведення Антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил України, іншим військовим формуванням України та співробітникам правоохоронних органів України, в районі м. Лисичанськ та Сєвєродонецьк Луганської області.

ОСОБА_5 усвідомлював, що зазначений структурний підрозділ (терористична група) незаконно створеної «ЛНР» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

ОСОБА_5 усвідомлював, що основною метою діяльності терористичної групи, що діє у складі незаконно створеної «ЛНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, що діяльність груп, що входять до складу «ЛНР» є терористичною відповідно до положень ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

При цьому, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом на участь в діяльності терористичної групи вступив до терористичної групи Казача Національна Гвардія (з 2015 року 16-й батальйон територіально оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») підконтрольної незаконно створеній «ЛНР», протягом квітня 2014 року по вересень 2018 року, усвідомлював, що терористична група, участь у діяльності якої він приймає, функціонує на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області.

Відповідно до рішення Європейського союзу від 16.02.2015, опублікованому в офіційному виданні «Official Journal of the European Union», терористична група «Казачья Национальная Гвардия», що діє у складі незаконно створеної «ЛНР» характеризується як збройна сепаратистська група, діяльність якої підриває територіальну цілісність, суверенітет та незалежність України.

В грудні 2016 року ОСОБА_5 , будучи членом терористичної групи 16-й батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » реаорганізованого із Казачої Національної Гвардії, яка діє у складі незаконно створеної «ЛНР», під безпосереднім керівництвом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, який під час здійснення злочинної діяльності у складі «ЛНР» використовував позивний « ОСОБА_8 », був достовірно обізнаним, що останнє має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (батальйони та роти) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Луганської області України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Луганської області, так званих, «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, кулемети, бойові припаси (патрони та ручні гранати), також військову техніку приймав активну участь в бойових діях проти підрозділів Збройних сил та Національної гвардії України в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Досудовим слідством встановлено, що з квітня 2014 року ОСОБА_5 , виїхавши на тимчасово непідконтрольну територію Луганської області, приймав участь у терористичній групі «Казача Національна Гвардія», а з першої декади 2015 року по вересень 2018 року він знаходився в м. Антрацит, Луганської області де приймав участь у складі у терористичної групи НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в/ч НОМЕР_1 2-го Армійського корпусу Народної міліції «ЛНР», обіймаючи посаду коменданта пункту постійної дислокації бойовиків під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де його безпосередніми функціями були участь у збройній протидії військовослужбовцям Збройних Сил України, несення бойових чергувань, організація пропускного режиму, перевірка документів осіб та проходження військових навчань.

28.12.2018 старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області капітаном юстиції ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто участь у терористичній групі.

Згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний момент за останнім місцем реєстрації він фактично не проживає, та перебуває на території Луганської області в районі проведення антитерористичної операції, у зв`язку з чим на даний момент не можливо встановити його фактичне місце перебування та забезпечити його явку до органу досудового розслідування.

ОСОБА_5 , будучи завчасно викликаним, у встановленому КПК України порядку для участі в проведенні процесуальних дій на 02.01.2019, проігнорувавши виклик не з`явився та не повідомив слідчого про вагомі підстави не явки до слідчого підрозділу УСБУ в Запорізькій області, як це вимагає норми КПК України.

Також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно ухиляється від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 16 січня 2019 року старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу, по кримінальному провадженню № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 16 січня 2019 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-5 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Строк дії ухвали встановлено до 16 липня 2019 року.

Станом на 17 липня 2019 року ОСОБА_5 не затримано, місце його перебування не встановлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Прокурор, слідчий не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю слідчого, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, слідчого, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч.1 ст.258-5 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018 року, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
17.07.2019