Справа № 199/5910/16-к
УХВАЛА
2019 року червня місяця 05 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002309 від 27.07.2016 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Крім того, свідок по кримінальному провадженню ОСОБА_6 без поважних причин не з`явилась в судове засідання, у зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про привід зазначеного свідка. Учасники процесу не заперечували проти такого клопотання прокурора.
Суд вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, а також клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а клопотання захисника та обвинуваченого таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та йому у разі доведення його вини може бути призначено покарання до семи років позбавлення волі.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Суд вважає, що продовження тримання обвинуваченого під вартою в даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх спостерігачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.
Клопотання та матеріали, надані прокурором, свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, впливати на свідка, який ще не був допитаний в судовому засіданні, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
Розглядаючи можливість зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу на інший, менш суворий, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, вважає, що альтернативні запобіжні заходи є такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд також вважає, що клопотання прокурора про привід свідка підлягає задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 327 КПК України, оскільки є всі підстави для винесення ухвали про привід свідка в судове засідання, враховуючи те, що ОСОБА_6 не з`явилась до суду, не повідомила причину неявки до суду.
Відповідно до вимог статті 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибули за викликом, в тому числі, свідки, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вживає заходів для їх прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід.
Прибуття в суд, зокрема, свідків, забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про їх виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб.
Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 327, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу, у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 03 серпня 2019 року включно.
В задоволені клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на домашній арешт відмовити.

Доставити приводом в судове засідання, призначене на 15-30 годину 20 червня 2019 року, за адресою: вул. Новоселівська, 9, м. Дніпро, свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити Амур-Нижньодніпровському відділенню поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а також направити копію ухвали для здійснення контролю її виконання до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 143 КПК України у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин не виконання.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
Суддя:

05.06.2019