Провадження № 1-кс/760/2678/19
Справа № 760/4039/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання від 27.12.2018, поданого в рамках кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою, в якій просив зобов`язати детектива НАБУ, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019розглянути клопотання захисту від 27.12.2018 та вирішити питання про призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи договорів та розписок, що надані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на предмет виконання безпосередньо ними підписів від імені ОСОБА_4 , відібравши у них експериментальні зразки почерку та підписи.

Скарга обґрунтована тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019 за фактом подання ОСОБА_4 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за ст. 366-1 КК України

Адвокат в скарзі зазначає, що 27.12.2019 ним подано до НАБУ клопотання про долучення документів до матеріалів кримінального провадження та проведення слідчих дій.

Зазначає, що 01.02.2019 була отримана відповідь від старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 від 23.01.2019 про задоволення клопотання в частині долучення документів до кримінального провадження та відмовлено в задоволенні клопотання в частині проведення слідчих дій.

Адвокат ОСОБА_3 не погоджується з відмовою детектива в задоволенні клопотання, вважає доводи детектива такими, що не грунтуються на вимогах КПК України та порушують право ОСОБА_4 на захист.
Вважає, що його клопотання не розглянуто в триденний строк, а тому існує порушення слідчим вимогам КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , обставини викладені в скарзі підтримав, просив її задовольнити та вважав, що клопотання не розглянуто належним чином.

Детектив НАБУ в судове засідання не з`явився, до суду письмові пояснення та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У вказаних поясненнях детектив заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , немає права звернення з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а також не набув статусу підозрюваного даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги, та документи додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу.

Наведене положення ст.19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а, відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з частиною першою статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав до НАБУ клопотання від 26.12.2018 про долучення документів до матеріалів кримінального провадження та проведення слідчих дій.

Разом з цим, вказане клопотання було розглянуто старшим детективом Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 та направлено лист на адресу адвоката ОСОБА_3 .

У вказаному листі повідомлено, що копії висновків судово-почеркознавчих експертиз, які надані як додаток до відповідного клопотання, долучено до матеріалів клопотання, оскільки відомості, що містяться в них мають значення для досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні. При цьому, в частині клопотання про призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи залишено без розгляду, оскільки особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, не можуть звертатися з відповідним клопотанням.

В своїй скарзі адвокат посилається на те, що органом досудового розслідування внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування прізвище ОСОБА_4 , що свідчить про набуття останнім процесуальних прав на захист від підозр та звинувачень досудового розслідування.

Відповідно до витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0002019 від 17.08.2019відомості щодо особи, якій повідомлено про підозру відсутні, що свідчить про відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного, а у адвоката ОСОБА_3 повноважень діятив якості захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Враховуючи вказане, аналізуючи норми статтей 42 та 45 КПК України, дослідивши витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, ОСОБА_4 не є стороною, зокрема, підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а відповідно адвокат ОСОБА_3 не є захисником, що свідчить про неможливість вказаними особам користуватися правом на звернення з клопотанням до детектива в порядку ст. 220 КПК України.

Однак, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 є особою, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії.

Відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Так, положенням ч. 1 ст. 303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, зокрема:

- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

- відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз чинного законодавства України дає підстави стверджувати, що інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування не може звертатися з клопотанням про проведення детективом процесуальних дій, а слідчий суддя не наділений повноваженнями визнавати бездіяльність детектива щодо нездійснення таких процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом..

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , оскільки зазначена скарга не підпадає під вимоги ст.ст. 303-307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 45, 220, 303-307, 309, 372 слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання від 27.12.2018, поданого в рамках кримінального провадження №0002019 від 17.08.2019.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1