КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5505/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2019 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, українки, громадянки України, уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої у м.Києві без визначеної адреси до 04 листопада 2019 року, включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що прокурором не доведено неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Також апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 , має зареєстроване місце проживання у м. Харкові та проживає у своїх знайомих в м. Києві.
Крім того апелянт зазначає, що його підзахисна повністю визнає свою причетність до інциденту та активно співпрацює зі слідством, сприяючи розкриттю інкримінованого їй злочину, тому достатнім буде застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що цілком забезпечить її належну процесуальну поведінку.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.09.2019, приблизно о 16:30 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 59, вживала алкогольні напої разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_12 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_13 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 вступила в словесний конфлікт з ОСОБА_11 , який виник з приводу спору розподілу алкоголю. Під час даного конфлікту, ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , взяла в праву руку скляну банку ємкістю 0,5 л, та нанесла нею один удар в область тім`яної ділянки голови останнього, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани волосистої частини голови, що спричинило смерть останнього. Після нанесеного удару, ОСОБА_7 , покинула місце події.
06.09.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7
07 вересня 2019 року старший слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженям прокурора Київської місцевої прокуратри №1 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати речовий доказ, який має істотне значення для встановленя обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; і лише застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання нею своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
07 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, зазначене клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Позиція слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованого кримінального правопорушення узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, а саме Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення), але вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що враховуючи докази та обставини, на які послався в своєму клопотанні слідчий та підтримав в судовому засіданні прокурор, виключають застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Також слідчим суддею вірно враховано, те що до підозрюваної не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки в оточенні підозрюваної не має поручителя, який би заслуговував на довіру, а те, що потерпілий є сусідом підозрюваної унеможливлює застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати речовий доказ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні в повному обсязі було доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується викладеним.
Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваної, що ОСОБА_7 , яка зареєстрована у м. Харкові та проживає у своїх знайомих в м. Києві, повністю визнає свою причетність до інциденту та активно співпрацює зі слідством, сприяючи розкриттю інкримінованого їй злочину, тому достатнім буде застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що цілком забезпечить її належну процесуальну поведінку, які на думку сторони захисту не враховані судом першої інстанції, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати речовий доказ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
При цьому, колегією суддів також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 спричинило смерть людини.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про обрання ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, українки, громадянки України, уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої у м.Києві без визначеної адреси до 04 листопада 2019 року, включно, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3