УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2019 Справа №607/18573/19

Номер провадження 1кс/607/10587/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту із автомобіля «Ford» модель «Focus», синього кольору, р.н. НОМЕР_1 , який накладений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2019 року у справі №607/13832/19 в рамках кримінального провадження №0000353, внесеного до ЄРДР 06 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. В обґрунтування своїх вимог вказує, що слідчим при закритті кримінального провадження не вирішено питання про скасування арешту з автомобіля.
Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомленими про час та місце розгляду клопотання. Вважаю за можливе розглядати клопотання у їх відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року №607/13832/19 за клопотанням слідчого в рамках кримінального провадження №0000353 від 06 червня 2019 року, накладено арешт на автомобіль «Ford» модель «Focus», синього кольору, р.н. НОМЕР_1 , власником якого, є ОСОБА_4 , проживаючий АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися таким, з метою проведення необхідних експертиз, інших слідчих дій та зберігання такого на території майданчика Тернопільського РВП ГУНП в Тернопільській області. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 липня 2019 року скасовано вказаний арешт частково та повернуто автомобіль на зберігання ОСОБА_3 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області від 31 липня 2019 року кримінальне провадження №0000353 від 06 червня 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Проте, при винесенні постанови слідчим 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000353 від 06 червня 2019 року, не було вирішено питання щодо скасування арешту майна, яке застосовано на підставі ухвали слідчого судді від 10 червня 2019 року.

Згідно ч. 1, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України; у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин, володілець майна, ініціював звернення із клопотанням до слідчого судді про скасування арешту на майно, не на стадії досудового розслідування, а тоді коли кримінальне провадження, в рамках якого був накладений арешт, закрито і доля речових доказів не була вирішена.

При вказаній обставині слід враховувати положення частини 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, згідно якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначення частиною 6 статті 7 цього Кодексу, до яких відносяться, зокрема, верховенство права, законність, недоторканість права власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Із аналогічних правовідносин висловив свою позицію Європейський суд з прав людини в справі «Христов проти України», згідно якої суд повинен встановити підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

За таких обставин, враховуючи закриття кримінального провадження, в рамках якого був накладений арешт на рухоме майно без визначення його подальшої долі, як речового доказу, доведеність матеріалами клопотання, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а відтак невиправданим є обмеження володільця (власника) майна у реалізації права користування, володіння чи розпорядженням майном протягом значного проміжку часу із незалежних від нього обставин, без відповідних на те підстав та належних обґрунтувань, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_3 є підставним, належним чином обґрунтоване і мотивоване, базується на нормах законодавства для захисту свого права власності, яке є непорушне, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 100, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року (справа №607/13832/19, провадження №1-кс/607/8058/2019), а саме: з автомобіля марки «Ford» модель «Focus», синього кольору, р.н. НОМЕР_1 .

Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та в Тернопільський РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1