солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості за його заявою про злочин, вчинений, на його думку, суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог скарги посилається на наступне.

29.03.2019 ОСОБА_3 подав НАБУ заяву про вчинене кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , яка по суті зводиться до незгоди із ухваленими суддею рішеннями та вчиненими нею процесуальними діями, висловивши таким чином свою незгоду із такими діями судді в судовому засіданні.

В судовому засіданні вимоги за скаргою заявник підтримав та просив її задовольнити.

В той же час, уповноважена особа НАБУ в судове засіданні з розгляду скарги не з`явилася, відповідно до ст.306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 29.03.2019 ОСОБА_3 подав заяву про вчинене кримінальне правопорушення, зміст якої наведений вище.

В той же час, відомості за його заявою уповноваженими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були.

Слідчий суддя вважає, що такі дії детективів НАБУ відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України)

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до НАБУ ОСОБА_3 заява названа ним як заява про вчинене кримінальне правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення суддею кримінально-караних діянь.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України і розкриття змісту цих понять зводиться в тому числі і у виявленні поваги до постановлених судом будь-якої юрисдикції і ланки судової системи рішень за надання реальної можливості їх оскарження у передбаченому відповідним законом порядку.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Заява про вчинення ймовірного злочину професійним суддею в тому кожному разі, коли та чи інша особа не погоджується із рішенням суду, є прямою загрозою незалежності судової влади. Будь-яких інших обґрунтувань своєї заяви заявником слідчому судді не наведено. ОСОБА_5 в судовому засіданні неодноразово підтверджувала, що підставою заяви про злочин є фактично її незгода із ухваленим слідчим суддею рішенням.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для кваліфікації бездіяльності уповноважених осіб НАБУ по невнесенню відповідних відомостей за заявою ОСОБА_3 в ЄРДР як протиправної.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1