справа № 208/5097/19
№ провадження 1-кс/208/2914/19
УХВАЛА
Іменем України

09 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , адвоката потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець смт Володимирівка Волноваського району Донецької обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, не одружений, має повну загальну середню освіту, раніше судимий, останній раз: 15.03.2019 Павлоградським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна, звільнився 16.03.2019 по відбуванню строку покарання, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в застосуванні відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники підозрюваного також просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий та його захисник просили не застосовувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисників, потерпілого та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 31.07.2019 приблизно о 13-50 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлений в ході досудового розслідування чоловік прийшли до буд. АДРЕСА_3 . З метою проникнення до будинку вони через домофон викликали власника будинку - ОСОБА_8 , який в той момент знаходився вдома. Коли ОСОБА_8 відчинив двері до домоволодіння, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлений в ході досудового розслідування чоловік знаходились ззовні перед входом. В цей момент хтось з трьох зазначених чоловіків, реалізуючи спільний протиправний умисел, спираючись на підтримку двох інших чоловіків, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар рукою в область обличчя, після чого інший чоловік, схопивши ОСОБА_8 рукою за шию, почав його придушувати.

Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлений в ході досудового розслідування чоловік застосували до потерпілого ОСОБА_8 , насильство, небезпечне для його життя та здоров`я. Внаслідок застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства, останній, побоюючись за своє життя та здоров`я, вказав на одну з будівель на території зазначеного домоволодіння, пояснивши що гроші та інші майнові цінності знаходяться там.

ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлений в ході досудового розслідування чоловік силою затягли потерпілого ОСОБА_8 до зазначеної будівлі. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлений в ході досудового розслідування чоловік знову почали запитувати у потерпілого ОСОБА_8 про те. де саме знаходяться майнові цінності, при цьому наносячи останньому удари руками по голові, від чого він падав на підлогу, після чого його силою підіймали та продовжували наносити удари руками по голові, а також невстановлений у ході досудового розслідування чоловік душив потерпілого. Внаслідок зазначених протиправних дій потерпілому згідно висновку експерта заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми шиї з переломом щитоподібного та перстнеподібного хрящів гортані зі зміщенням уламків, з пошкодженням всіх шарів гортані (про що свідчить гематома слизової оболонки та голосових складок (відповідно ЛОР огляду від 01.08.2019р.), наявність підшкіряної емфіземи м`яких тканин по передній поверхні шиї, наявність в анамнезі втрати свідомості), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; відкритої черепно-мозкової травми з раною на голові, з переломом шилоподібного відростку лівої скроневої кістки (без зміщення кісткових уламків), з осколковим переломом кісток правої верхнє щелепної пазухи, правої вилицевої кістки, з синцями на обличчі, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як викликавших тривалий розлад здоров`я більше 21 дня; саден на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Внаслідок застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства, останній вказав на барсетку, яка знаходилась у зазначеному господарському приміщенні, після чого невстановлений у ході досудового розслідування чоловік, продовжуючи реалізацію свого спільного із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_8 , витяг з барсетки грошові кошти в сумі 6000 грн.

Після цього до буд. АДРЕСА_3 приїхали працівники поліції, які затримали ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а невстановлений у ході досудового розслідування чоловік з місця вчинення кримінального правопорушення втік, забравши із собою зазначене вище майно потерпілого ОСОБА_8 .

Протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка потерпілому ОСОБА_8 , спричинено майнову шкоду у сумі 6000 грн.

01 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та 07 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показанням потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України, висновком експерта №1003-Е від 25.09.2019).

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо визначення виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Слідчий суддя, в тому числі враховуючи характеризуючи данні на особу, його процесуальну поведінку в межах кримінального провадження, соціальні зв`язки підозрюваного, обґрунтованість підозри, часткове підтвердження заявлених ризиків, також враховує і можливе покарання особи, у разі доведеності вини ОСОБА_5 , а тому враховуючи співрозмірність мети застосування запобіжного заходу, та даних особи підозрюваного, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, можливі наслідки та вид покарання, у разі доведеності його вини у вчиненні даного кримінального провадження, за ознаками ч. 4 ст. 187 КК України, вважає що прокурором та слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки, до особи яка на час розгляду клопотання має офіційне місце реєстрації та місце проживання, працює, але не офіційно, який не ухиляється від органів досудового розслідування..

Виходячи з мети застосування запобіжного заходу, як виключення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, то відповідним до застосування є вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за своєю складовою є таким, що забезпечить виключення ризиків заявлених слідчим та підтриманих прокурором, як підстави для застосування саме виключного запобіжного заходу.

Так, згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язку відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець смт Володимирівка Волноваського району Донецької обл., проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, має повну загальну середню освіту, раніше судимий, останній раз: 15.03.2019 Павлоградським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна, звільнився 16.03.2019 по відбуванню строку покарання, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити строком до 01.11.2019 року, включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язку:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії даного кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_2 , в якому він зареєстрований, та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню, окрім як під час здійснення слідчих дій органом досудового розслідування та/або прокурором, та під час розгляду кримінального провадження слідчим суддею та/або судом.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1