Провадження №1-кс/127/9346/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 12.06.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 11.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 ,11.06.2019 близько 03:00 год., перебуваючи поблизу входу до безкоштовного туалету, що на першій платформі «Залізничного вокзалу» в м. Вінниці на площі Привокзальній, 1, та маючи при собі предмет, зовні схожий на ніж, помітили, як в приміщення вказаного туалету зайшов раніше не знайомий їм ОСОБА_8 , на плечі в якого була шкіряна сумка, після чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний умисел здійснити напад на ОСОБА_8 з метою заволодіння його майном, для чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступили між собою у попередню змову та розподілили ролі.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, діючи з корисливими мотивом та метою, спрямованими на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, заздалегідь приготувавши для подолання опору потерпілого вищевказаний предмет, зовні схожий на ніж, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали виконувати свій узгоджений план.

ОСОБА_7 зайшов до приміщення туалету, розминувшись при цьому із ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 в цей час перегородив ОСОБА_8 вихід із приміщення туалету. В подальшому ОСОБА_7 раптово і несподівано для ОСОБА_8 підійшов до нього з-заду та дістав із кишені штанів металевий предмет, зовні схожий на ніж, який підніс до шиї ОСОБА_8 з-заду. Після цього ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням предмета, зовні схожого на ніж, в разі протидії ОСОБА_8 , який сприйняв висловлену погрозу застосування насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я, як реальну, зняв з плеча ОСОБА_8 шкіряну сумку та, відкривши її, витягнув з неї мобільний телефон вартістю близько 5 000 грн. марки «Xiaomi» Redmi7 32Gb, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» з № НОМЕР_3 та грошові кошти в сумі 300 гривень. Після цього ОСОБА_7 викинув шкіряну сумку на підлогу.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли разом із належними ОСОБА_8 цінностями, якими розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму близько 5300 грн.

У ході досудового розслідування 11.06.2019 о 11 год. 35 хв. безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України затримано у порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України.
У подальшому «11» червня 2019 о «19» год. «29» хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, повідомлено про підозру.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України є сукупність доказів отриманих у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом заяви ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.06.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.06.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 11.06.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 11.06.2019 року; поясненням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 11.06.2019 року; поясненням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 11.06.2019 року; протоколом огляду місця події від 11.06.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 11.06.2019 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 11.06.2019 року; протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.06.2019 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повідомленням про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів та максимальний строк покарання, передбачений у санкції статті 10 років позбавлення волі.
Таким чином, підозрюваний усвідомлюючи суворість покарання може вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час провадяться першочергові слідчі дії спрямовані на зібрання доказів щодо ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення.

Також встановлюються, спосіб доставляння осіб, які були учасниками масових заворушень, спосіб їх організації, комунікації та проникнення на територію підприємства, місце розташування схрону із засобами для нанесення тілесних ушкоджень, місцезнаходження спеціальних засобів, які використовувались у ході масових заворушень та інші сліди правопорушення.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі на час досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, наявні обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказані обставини створюють ризик того, що підозрюваний перебуваючи на волі, може схиляти свідків, організаторів або інших учасників до давання завідомо неправдивих показів.

Таким чином підставами для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та ризики визначені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на підлеглих осіб, тощо.

Оскільки, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 скоєний із застосування насильства, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001284, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 11.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
11.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ст. 187 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не одружений, проживає із цивільною дружиною, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,вчиняти інші злочини,незаконно впливати на потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам з огляду на наступне.

На думку суду, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в даному випадку є недоцільним, оскільки відповідно до вимог ст. 176 ч. 3 КПК України він є найбільш м`яким запобіжним заходом, тобто враховуючи обставини, які зазначені вище, даний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України та не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Що стосується запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 також не можливо застосувати, оскільки останній зареєстрований за межами Вінницької області в якій розташований орган досудового розслідування, крім того, підозрюваний проживає в найманому житлі та на час розгляду даного клопотання в суду відсутня згода власника на проживання в даному житловому приміщенні на строк застовування даного запобіжного заходу або платіжні документи, які підтверджували факт подальшого проживання підозрюваного в квартирі, яка розташована в АДРЕСА_2 . Що стосується обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, даний запобіжний захід також не можливо застосувати, оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, судом не виявлено.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.
Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 11 год. 35 хв. 09 серпня 2019 року в межах строку досудового розслідування.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 11 год. 35 хв. 09 серпня 2019 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя