Справа № 163/2501/16-к
Провадження № 1-кп/161/308/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

спеціаліста - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 13.09.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Битень Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, працюючого військовослужбовцем на посаді техніка групи автоматизованих систем управління ВПС «Мілове», у військовому званні старшина у ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.369 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу у період з 20.07.2015 року по 27.07.2016 року техніком групи автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 та у період з 27.07.2016 року по 23.12.2016 року техніком 1 групи автоматизованих систем управління відділення зв`язку ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_6 , являючись військовою службовою особою, діючи умисно, у порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст.3, 22, 24 ЗУ «Про запобігання корупції», ст.ст.11 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Зброних Сил України, п.п.5.1, 5.2 Кодексу поведінки працівників , до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 року № 330/151/809/934/146, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння третім особам у незаконному переміщенні у зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_4 через державний кордон України на територію Республіки Польща тютюнових виробів, поза територією пункту пропуску та без проведення їх митного контролю та прикордонного контролю, у загальній кількості від 40 до 50 ящиків, надав 05.07.2016 року та 17.08.2016 року військовим службовим особам ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшому сержанту ОСОБА_7 та прапорщику ОСОБА_8 неправомірну вигоду на загальну суму 16900 грн., за не вчинення останніми в інтересах третіх осіб будь-яких дій, з використанням наданої їм влади та службового становища, по перешкоджанню незаконному переміщенню через державний кордон України на територію Республіки Польща, поза територією пункту пропуску та без проведення митного та прикордонного контролю, 33 ящики тютюнових виробів, тобто надав службовим особам неправомірну вигоду за не вчинення в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їм влади та службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та суду пояснив, що в другій половині квітня 2016 року він зателефонував до ОСОБА_7 та запитав чи може він позичити йому кошти на весілля, на що останній погодився. Під час даної телефонної розмови ОСОБА_6 почув голос ОСОБА_8 та попросив ОСОБА_7 , щоб він дав трубку ОСОБА_8 .. Під час розмови з останнім ОСОБА_6 також запитав чи може ОСОБА_8 може позичити йому грошові кошти на весілля, на що останній погодився. В кінці квітня 2016 року ОСОБА_6 зустрівся в с. Старовойтове Любомльського району Волинської області з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та останні позичили йому грошові кошти, а саме ОСОБА_7 позичив 7000 грн., а ОСОБА_8 позичив 10 000 грн.. 01.05.2016 року в ОСОБА_6 мали бути заручини, однак вони відклалися з певних причин на свято Трійці того ж року, а в подальшому вгазалі вирішили весілля не робити, однак ОСОБА_6 частину позичених грошових коштів витратив. В подальшому ОСОБА_6 було вирішено повернути частину грошових коштів, а тому 05.07.2016 року перерахував ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 11900 грн., тобто ОСОБА_7 повернув 7100 грн., оскільки останній наполягав на поверненні коштів, тому йому перерахував на 100 грн. більше, а ОСОБА_8 мало бути 4800 грн., які ОСОБА_7 мав передати ОСОБА_8 .. 21.07.2016 року ОСОБА_6 було переведено для проходження подальшої служби в прикордонному загоні, що дислокується в Луганській області, тобто в зоні АТО, а 27.07.2016 року ОСОБА_6 розрахувався з ІНФОРМАЦІЯ_8 та вибув в Луганську область для подальшого проходження служби. 17.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 перерахував на банківську картку ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 грн., в рахунок погашення боргу. 06.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 за викликом прибув в назначений час до Луцької військової прокуратури, однак військового прокурора не було на робочому місці, і його запросили до СБУ у Волинській області, де працівники вказаної установи чинили на ОСОБА_6 тиск, погрожували та казали, що візьмуть під варту. В подальшому на неодноразові виклики до Луцької військової прокуратури ОСОБА_6 прибував на визначений час, де працівники вказаної прокуратури чинили на ОСОБА_6 тиск різного роду. 15.09.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 на черговий виклик в Луцьку військову прокуратуру прибув разом із адвокатом ОСОБА_4 і при розмові з прокурором, останній сказав ОСОБА_6 про те, що якщо останній надасть певні покази проти ОСОБА_9 , тоді кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ст.369 ч.1 КК України закриють, однак останній заперечив проти наговорювання на вказану особу, а тому в подальшому до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Так, 21.09.2016 року слідчий суддя Луцького міськрайонного суду надав дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що належить йому на праві приватної власності, однак обвинувачений вказав, що будь-яке право власності на житловий будинок, де він проживає не має, а тому вважає, що 22.09.2016 року було проведено незаконний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 .. Крім того, ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що військова прокуратура мала інформацію та можливо і докази щодо протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час несення останніми служби в прикордонному загоні, а тому вони були під тиском працівників військової прокуратури, а також як в подальшому встановлено, що в кримінальних провадженнях, що були порушені відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладені угоди між прокурором військової прокуратури та ОСОБА_7 і відповідно ОСОБА_8 про визнання останніми винуватості, внаслідок чого останні понесли мінімальні покарання, у зв`язку з чим вони наговорюють на ОСОБА_6 , оскільки на думку останнього між ними були певні домовленості щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, а тому вважає, що дане кримінальне провадження є сфабрикованим. Враховуючи вищевикладене, обвинувачений ОСОБА_6 просив виправдати його повністю у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Незважаючи не невизнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , який показав, що у 2015 році він працював у ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме ВПС Рівне Любомльського району Волинської області, пропускний пункт «Ягодин» та був знайомий з ОСОБА_6 .. Приблизно на початку липня 2016 року, свідок заступив на патрулювання ввіреної йому території кордону України, і до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_6 та запропонував переправити цигарки з території України на територію Республіки Польща поза митним контролем та сказав, що свідок має в певну годину перейти на територію іншого ввіреного йому знаку, на що ОСОБА_8 погодився, оскільки ОСОБА_6 пообіцяв свідку грошову винагороду за безперешкодне переправлення тютюнових виробів на територію сусідньої країни. У вказаний ОСОБА_6 час ОСОБА_8 перейшов на іншу територію патрулювання, а вже приблизно через одну годину до нього знову зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що тютюнові вироби успішно переправлені з України на територію Республіки Польща, після чого ОСОБА_8 повернувся до патрулювання. Через кілька днів його знайомий ОСОБА_7 , який теж служить в ІНФОРМАЦІЯ_9 на митному посту « ІНФОРМАЦІЯ_10 » передав грошові кошти від ОСОБА_6 в сумі 4800 грн.. Згодом до нього зателефонував ОСОБА_6 та пересвідчився в отриманні грошових коштів ОСОБА_8 від ОСОБА_7 за не перешкоджання в переправленні тютюнових виробів з території України на територію Польщи. Також, в серпні 2016 року свідок ОСОБА_8 перебуваючи на патрулюванні певної території кордону України, до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_6 та запропонував аналогічну схему переправлення тютюнових виробів поза митним контролем, на що свідок погодився та в певний час, що вказав ОСОБА_6 перейшов на іншу територію патрулювання кордону України, а згодом до нього зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що тютюнові вироби успішно переправлені, після чого ОСОБА_8 далі продовжив патрулювання території. В подальшому, під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , останній попросив номер банківської картки ОСОБА_8 для того щоб перерахувати грошові кошти за не першкоджання переправлення тютюнових виробів поза митним контролем, однак в той час в свідка не було своєї банківської картки, тому він скинув номер картки смс-повідомленням після того, як закінчилась його зміна. Через кілька днів ОСОБА_8 прийшло смс-повідомлення, що йому перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн., а в подальшому в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , останній повідомив, що це грошові кошти в сумі 5000 грн. за не перешкоджання переправлення тютюнових виробів поза митним котролем та пояснив, що було переправлено 10 ящиків цигарок і з кожного такого ящика ОСОБА_8 грошова винагорода в сумі 500 грн., тобто загальна сума 5000 грн.. Крім того, свідок ОСОБА_8 зазначив, що в подальшому він добровільно написав письмову заяву в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , а грошові кошти він зняв з банківської картки в банкоматі та передав їх працівникам правоохоронних органів;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , який показав, що він проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 у ВПС Рівне Любомльського району Волинської області (митний кордон Ягодин). З обвинуваченим ОСОБА_6 він був знайомий по службі. Вперше, осінню 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_6 та запропонував переправити цигарки з території України на територію Республіки Польща поза митним контролем, а саме через річку Буг, однак ОСОБА_7 відмовився. В подальшому ОСОБА_6 ще кілька разів телефонував з аналогічними пропозиціями, однак свідок перебував на території патрулювання, яка не влаштовувала ОСОБА_6 .. Так, в червні 2016 року свідок ОСОБА_7 перебував на патрулюванні біля знаку «1003». Під час вказаного патрулювання до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_6 та запропонував переправити цигарки з території України на територію Республіки Польща поза митним контролем, на що свідок погодився. В ході розмови ОСОБА_6 сказав, що в певний час ОСОБА_7 потрібно покинути територію дії знаку «1003» та перейти на територію дії знаку «1004», а в цей час невідомі ОСОБА_7 особи переправлять за допомогою човна через річку Буг ящики з цигарками з території України на територію Республіки Польща поза митним контролем, за що ОСОБА_7 отримає грошову винагороду. В обумовлений з ОСОБА_6 час, свідок ОСОБА_7 залишив територію патрулювання зони дії знаку «1003» та пішов на території дії знаку «1004», де знаходився близько півтори години та чекав дзвінка від ОСОБА_6 .. В подальшому ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що цигарки успішно переправлені та він може повернутися на територію дії знаку «1003», однак будь-яких людей, що переправляли цигарки свідок не бачив. В подальшому ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що винагороду, тобто грошові кошти він перерахує на заробітну картку свідка у зв`язку з чим ОСОБА_7 надав номер своєї банківської картки ОСОБА_6 .. Через кілька днів ОСОБА_7 на телефон прийшло смс-повідомлення про те, що йому на зарплатну картку банку зараховані грошові кошти в сумі 11900 грн. від платника ОСОБА_6 , які ОСОБА_7 в подальшому зняв в банкоматі. Крім того, під час телефонної розмови ОСОБА_6 вказав ОСОБА_7 про те, що дану суму, тобто 11900 грн., слід поділити, а саме 7100 грн., це винагорода ОСОБА_7 , а 4800 грн., останній має передати ОСОБА_8 , що й ОСОБА_7 зробив, тобто грошові кошти в сумі 4800 грн. він передав ОСОБА_8 .. В подальшому свідка викликали працівники правоохоронного органу та вилучили його частину грошовий коштів, тобто вищезазначену винагороду. Крім того, свідок додав, що він власноручно та без будь-якого тиску вирішив та написав заяву в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 .. Також, свідок додав, що під час передачі грошових коштів в сумі 4800 грн. ОСОБА_8 , останній вказав, що дану грошову винагороду він отримав за безперешкодне переміщення цигарок з території України на територію Республіки Польща поза митним контролем;

-показами даними в судовому засіданні експертом ОСОБА_5 , який зазначив, що звукозаписи НСРД в даному кримінальному провадженні є оригінальні та записані на цифрові носії (диски), в які не можливо внести зміни, оскільки закрита сесія, тобто встановлена заборона на запис чи видалення інформації, що знаходяться на дисках;

-заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 13.09.2016 року;
-випискою з банківського рахунку ОСОБА_7 № НОМЕР_1 ;
-протоколом огляду речей та документів від 22.09.2016 року;
-протоколом огляду речей та документів від 13.09.2016 року;
-заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 13.09.2016 року;
-протоколом огляду речей та документів від 13.09.2016 року;
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 13.09.2016 року;
-протоколами огляду речей та документів від 13.09.2016 року;
-випискою з банківського рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_2 ;
-протоколом огляду речей та документів від 22.09.2016 року;
-протоколами проведення слідчих експериментів від 24.09.2016 року;
-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.09.2016 року;
-протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.09.2016 року;
-письмовою заявою ОСОБА_8 від 23.01.2019 року;
-випискою з банківського рахунку ОСОБА_8 за карткою № НОМЕР_2 .
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у наданні службовим особам неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.369 ч.1 КК України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо фабрикації даного кримінального провадження та вчинення тиску на нього як працівниками СБУ, так і військовою прокуратурою, судом до уваги не приймається, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 із заявами до відповідних органів не звертався, при цьому користувався послугами захисника, що свідчить про неправдивість його показів.

Крім того, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він перерахував грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу перед ними, так як він позичив грошові кошти на організацію святкування свого весілля, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються показами самими свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були допитані в судовому засіданні, а також мав можливість як обвинувачений ОСОБА_6 , так і його захисник задавати питання щодо повернення боргів, однак такі питання останніми в ході судового слідства не задавались, а також не задавались питання щодо боргових зобов`язань перед свідками, що також свідчить про неправдивість показів самого обвинуваченого, а судом розцінюється як намір уникнути відповідальності за вчинене.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжуть покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

При визначенні виду та ромізру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, однак свою вину не визнав, не роказявся у вчиненому, його роль, зокрема, ініціатор вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.369 ч.1 КК України, однак ближче до нижчої межі у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази в даному кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на ОСОБА_6 , накладений арешт скасувати.

Грошові кошти в сумі 16900 грн., що визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні та передані на відповідальне зберігання у фінансову частину військової частини НОМЕР_3 , відповідно до ст.96-1 КК України, слід конфіскувати в дохід держави, оскільки вони відповідають випадкам спеціальної конфіскації, згідно ст.96-2 ч.1 п.2 КК України, так як вказані грошові кошти призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати в сумі 1407,36 (одна тисяча чотириста сім гривень тридцять шість копійок) гривень витрат за проведення технічної експертизи документів № 2832 від 28.09.2016 року.

Скасувати арешт з майна, що накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2016 року, зокрема: два примірника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 , для ведення особистого селянського господарства,з земель наданих в користування та власність, за межами населених пунктів, в межах Радошинської ради, Ковельського району, Волинської області; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 індексним номером:28963554, на земельну ділянку, кадастровим номером: :05:005:0558, площею 2 га., власника ОСОБА_6 ; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельну ділянку, кадастровим номером: :05:005:0558, площею 2 га., власника ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки Нокія 3220 ІМЕІ НОМЕР_5 з сім картою Київстар № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Нокія С5 ІМЕІ НОМЕР_7 з сім картою МТС № НОМЕР_8 , грошові кошти у сумі 5421 (п`ять тисяч чотириста двадцять одна) гривень.

Скасувати арешт з майна ОСОБА_6 , а саме земельної ділянки загальною площею 2 га за кадастровим номером :05:005:0558 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_9 ), за адресою: Волинська область, Ковельський район, Радошинська сільська рада.

Речові докази грошові кошти загальною сумою 16900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень, а саме: 1 купюра номіналом 100 грн. СЗ2313221, 10 купюр номіналом 200 грн. ПБ0646572, ЕЦ6403322, ВЦ8580017, ВВ8950761, ЕХ5204193, ЕХ0177367, ЄЄ5505458, КЗ8962665, КИ2546311, УН7255665, 10 купюр номіналом 500 грн. ХБ8313248, ВЗ7378107, ЛВ6487332, ЛГ9685990, МБ5201719, МГ0218575, УБ3695186, ЛВ2733969, ВВ4813739, ВГ9993576, 21 купюра номіналом 200грн. КЗ1244944, ЄЮ0252707, ВЄ3060218, КК9700291, ЄЖ9616608, КА4003243, КД4333132, ЕА8884287, ЕБ3858685, ПГ4696565, ЄШ7372481, ПБ5350846, ЕА03557912, ЕБ7709124, ЗБ3834375, МА4376887, ЗА3596880, ЗГ3268495, ЄЄ3190103, ПГ7928887, ЄЦ3329528, одна купюра номіналом 500 грн. ВИ6967838, 1 купюра номіналом 100 грн. ЕГ9543626, 10 купюр номіналом 200 грн. ЕБ1749253, ЄГ7927706, КЖ4725813, ЗГ2580233, ЄЄ8951646, ЕВ6052607, ВЦ0218553, ЗБ7604478, ЗД7509809, ЕА7573559 та 6 купюр номіналом 500 грн. БН1267302, УГ6235619, ЛВ1901709, ГК3461268, ВГ1968982, ВЗ0094682, що знаходяться на відповідальному зберіганні у фінансовій частині військової частини НОМЕР_3 відповідно до ст.96-1 КК України конфіскувати в дохід держави.

Речові докази мобільний телефон марки «Нокіа 3220» ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Нокіа С5» ІМЕІ НОМЕР_7 з сім-карткою «МТС» № НОМЕР_8 та грошові кошти в сумі 5421 грн, що знаходиться на зберіганні у фінансовій частині військової частини НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 за належністю.

Речові доказ виписка з банківського рахунку по картці № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , виписка з банківського рахунку по картці № НОМЕР_2 , оптичний диск CD-R «TDK» № 501 від 30.08.2016 року, оптичний диск CD-R «TDK» № 502 від 30.08.2016 року, протоколи від 05.09.2016 року про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій за періоди з 27.05.2016 року по 29.06.2016 року та з 30.06.2016 року по 28.08.2016 року, оптичний диск DVD-R «Verbatim» № 522 від 21.09.2016 року та протокол від 23.09.2016 року про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа» з ІМЕІ НОМЕР_10 , що знаходиться в кімнаті речових доказів військової прокуратури Луцького гарнізону повернути ОСОБА_8 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: