Дата документу 03.10.2019 Справа № 320/1761/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1245/19
Єдиний унікальний № 320/1761/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185, ч.3 ст.297 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 травня 2019 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, який має середню освіту, неодруженого, не працює, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 12.02.2010 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України - призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2) 28.04.2010 року вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України - призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
3) 30.11.2012 року вироком Приазовського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим стоком 1 рік;
4) 20.05.2014 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
5) 17.04.2014 вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України - призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнений 20.03.2015 року;
6) 10.07.2015 вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці;
7) з 17.10.2016 в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України перебуває обвинувальний акт;
8) з 20.02.2018 в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України перебуває обвинувальний акт,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.297 КК України, та призначено йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч.3 ст.297 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк покарання обвинуваченому ухвалено обчислювати з моменту його затримання з 30 травня 2018 року, зарахувавши, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту його затримання до набрання вироком законної сили.

Також цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, неодруженого, не працює, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та виправдано ОСОБА_7 за недоведеністю вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.297 КК України, та призначено йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч.3 ст.297 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк покарання обвинуваченому ухвалено обчислювати з моменту його затримання з 29 травня 2018 року, зарахувавши, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту його затримання до набрання вироком законної сили.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 02.12.2017 приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом видавлення вікна, проник до приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки з кімнати вищевказаного будинку, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 6000 грн.
28.12.2017 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, шляхом видавлення вікна, проник до приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки з кімнати вищевказаного будинку, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 10000 грн.
20.01.2018 у ранковий час, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, проник до території ТОВ «Логос» за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 3300 грн.
26.01.2018 приблизно о 03 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, шляхом видавлення вікна, проник до приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки з кімнати вищевказаного будинку таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 3000 грн.
01.02.2018 приблизно о 02 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення спортзалу «Мелітопольського вищого професійного училища» за адресою: м. Мелітополь, вул. О. Невського, буд. 23, звідки таємно викрав майно на загальну суму 2500 грн.
02.02.2018 приблизно о 10 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , на суму 7300 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел 05.02.2018 приблизно о 09 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з подвір`я, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 на суму 405 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел 08.02.2018 приблизно о 11 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з подвір`я, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 10305 грн.
20.02.2018 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження дверей, проник до приміщення будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 2000 грн.
26.02.2018 приблизно о 23 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відсутність калитки вхідних воріт, проник до подвір`я будинку АДРЕСА_7 , де через вхідні двері проник до літньої кухні, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_15 на суму 1000 грн.
27.02.2018 приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що нікого не буде вдома, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відсутність калитки вхідних воріт, проник до подвір`я будинку АДРЕСА_7 , де через вхідні двері проник до будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_15 на суму 1500 грн.
01.03.2018 приблизно о 10 годині, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де з подвір`я таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 на суму 500 грн.
03.03.2018 приблизно о 12 годині, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, шляхом підбору ключа, який він приніс з собою, проник до гаража, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 на суму 2000 грн.
15.03.2018 приблизно о 23 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, проник до території домоволодіння АДРЕСА_9 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_17 на суму 2000 грн.
20.03.2018 приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження задньої стінки гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , проник у приміщення, де таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 12000 грн.
16.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, обвинувачений ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_19 , 1932-1979 р.р., металеву огорожу, вартістю 300 грн.
17.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, обвинувачений ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_20 , 1952-1980 р.р., металеву огорожу та металеву хвіртку, вартістю 250 грн.
18.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, обвинувачений ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_21 , 1918-1980 р.р., металеву огорожу, загальною вартістю 200 грн.
19.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, обвинувачений ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_22 , 1886-1979 р.р., металеву огорожу, вартістю 200 грн.
20.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_23 , 1926-1985 р.р., металеві прути, які були частиною конструкції огорожі, вартістю 300 грн.
21.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_24 , металеву хвіртку, вартістю 450 гривень, ОСОБА_25 , 1977-1997 р.р. - металеву хвіртку, вартістю 400 грн, ОСОБА_26 , 1916-1973 р.р. - металеву хвіртку, вартістю 470 грн.
22.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_27 , 1912-1930 р.р., металеву огорожу, загальною вартістю 350 грн.
23.04.2018, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , металеву хвіртку, вартістю 300 грн.
24.04.2018 року, у вечірній час, знаходячись на території «Семенівського кладовища», розташованого за адресою: Запорізькій область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу металевої огорожі могили, таємно викрав із місця поховання ОСОБА_29 , 1889-1980 р.р., металеву огорожу, вартістю 350 грн. та таємно викрав із місця поховання ОСОБА_30 , 1915-1979 р.р., металеву хвіртку, вартістю 200 грн.
Також органом досудового розслідування, ОСОБА_7 , обвинувачувався в тому, що 17.12.2017 року у денний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, керуючись корисливими мотивами, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав моток металевої сітки, масляний обігрівач та килим розміром 1,50x150см. коричневого кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_31 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.
Зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Дослідивши і оцінивши представлені стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не представлено переконливих доказів вини обвинуваченого. За таких обставин суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_7 , у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується скоєно саме ним.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку суду стосовно його підзахисного. Не оспорюючи висновки суду щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вважає, що покарання призначене останньому за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При призначенні покарання судом враховано пом`якшуючі обставини, в той же час суд повинен був врахувати і інші обставини, а саме міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, а також інші дані, які характеризують обвинуваченого.

Просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_7 та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також просить змінити вирок та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він засуджений визнає та розкаюється, співпрацював зі слідством, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітнього сина, який є інвалідом дитинства, раніше не судимий, вказані обставини місцевим судом не враховано, тому просить застосувати положення ст.69 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 посилаючись на обставини, які пом`якшують покарання, має матір, яка через хворобу потребує його допомоги, його щире каяття, просить замінити йому призначене покарання, на покарання, не пов`язане з позбавленням волі на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; обвинуваченого та захисників, які підтримали свої апеляційні скарги; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційних скарг і вважала вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та захисника задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії обвинувачених за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, відомості про особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують покарання і відсутність таких, що його обтяжують.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерних обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, однак вчинив ряд умисних корисливих злочинів проти власності, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є тяжкими, офіційно не працює, заподіяну матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному провадженні, наявність на утриманні дитини з інвалідністю, батьком якої він є.
Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив декілька умисних злочинів, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є тяжкими, раніше судимий, за місцем проживання характеризується незадовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнав щире каяття, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, при призначенні обвинуваченим покарання судом першої інстанції враховано та належним чином оцінені всі обставини, зокрема і ті, на які посилаються апелянти в своїх апеляційних. Обрана міра покарання, відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочинів, обставинам кримінального провадження та особі обвинувачених. Сам по собі факт наявності у ОСОБА_10 матері, яка потребує його допомоги не може бути підставою для пом`якшення. До того ж, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про стан здоров`я матері обвинуваченого, і що останній якимось чином допомагав їй.
Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Вид і розмір покарання за кожне з кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів, є справедливим і достатнім для досягнення мети покарання (за ч.3 ст.185 КК України призначене в мінімальному розмірі; за ч.3 ст.297 КК України - вид покарання більш суворий, однак розмір також мінімальний).

Покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України призначено правильно. До того ж судом застосовано найменш суворий принцип шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченим покарання не встановлено. Не дійшла колегія суддів і висновку про можливість виправлення засуджених без від відбування покарання, застосування положень ст.ст.75, 76 КК України також не має.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 травня 2019 року стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4