Справа №463/8719/19
Провадження №1-кс/463/4561/19
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 09.10.2019 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення слідчим СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.357, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.2 ст.382 КК України. 12.10.2019 року він отримав відповідь з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, відповідно до якої скаржнику відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим він змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів викладених у такій, просить скаргу задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки. Разом з тим, начальником Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові 16.10.2019 року на адресу суду скеровано письмові пояснення на скаргу та клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку із перебуванням слідчого у відрядженні.
Враховуючи строки розгляду скарги, з врахуванням думки скаржника, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Таким чином, вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 09.10.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення слідчим СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.357, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.2 ст.382 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Досудове розслідування, як визначено п.5 ч.1 ст.3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.
Як вбачається з листа заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 10.10.2019 року, останніми розглянуто заяву ОСОБА_3 від 09.10.2019 року про вчинення злочину.
Встановлено, що 11.09.2019 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові на аналогічну заяву ОСОБА_3 було надано відповідь, яка останнім була оскаржена до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова.
13 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.09.2019 року відмовлено.
Скаржник в судовому засіданні зазначив, що 09.10.2019 року подана ним заява про вчинення злочину не є аналогічною заявою про вчинення злочину від 10.09.2019 року, оскільки на той час не було винесено ухвали слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова від 24.09.2019 року, відповідно до якої скасовано постанову слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 27.08.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000080 від 24.11.2012 року. У зв`язку із наведеним вважає, що у діях слідчого наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.357, ч.3 ст.364, ч.1 ст.365, ч.2 ст.382 КК України.

Разом з тим, у поданій заяві про вчинення кримінальних правопорушень, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про неправомірність дій службової особи, відносно якої він просить внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме викрадення документів, зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень та умисне невиконання судового рішення.
Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень відсутні.

Згідно зі ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1