Справа №621/2070/19
Провадження №1-кс/621/760/19
УХВАЛА
Іменем України

26 липня 2019 року м. Зміїв
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого 23.07.2019 затверджено та направлено обвинувальний акт до Зміївського районного суду за ч.1 ст.185, ч.1 ст.152 КК України,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України -
в с т а н о в и в:
Заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 23.07.2019 ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , протягом всього вечора вживав спиртні напої, після чого, близько 22 години, біля свого подвір`я зустрів раніше незнайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходив повз вказане домоволодіння, у якого ОСОБА_4 попросив цигарку. В ході розмови, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на вбивство ОСОБА_8 . З метою реалізації умислу, ОСОБА_4 взяв із будинку дерев`яну биту, після чого, бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , повернувся до останнього, якому навмисно завдав не менше трьох ударів дерев`яною битою в область голови.
В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: гостра тяжка відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню з формуванням субдуральної гематоми лівої скронево-тім`яної ділянки, лінійний перелом лобової та тім`яної кісток справа, забита рана лобової та тім`яної ділянок праворуч.
Тобто, ОСОБА_4 виконав всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , проте його умисел не був доведений до кінця, так як ОСОБА_8 був вчасно госпіталізований до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», де йому своєчасно надано медичну допомогу.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 23.07.2019 після вживання спиртних напоїв пива, спричинив тілесні ушкодження малознайомому ОСОБА_8 , вбивати його не хотів, бив битою, так як він захищався від протиправних дій потерпілого у своєму дворі.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного:
24.07.2019 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
25.07.2019 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Частиною 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, судом приймається до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджено його попередніми діями та як наслідок направлення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.152 КК України, до суду.
Таким чином, спростовано діями підозрюваного ОСОБА_4 презумпцію свободи та є підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства проти людини, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Строк тримання під вартою рахувати з 24.07.2019.
Строк дії ухвали - до 21 вересня 2019 включно.
Виконання ухвали доручити співробітникам Зміївського ВП ГУНП в Харківській області та направити ОСОБА_4 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: