490/6895/19 19.11.2019
н/п 1-кп/490/887/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6895/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001690 від 07.05.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянкою України, має професійно-технічну освіту, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, офіційно не працює, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2019 року близько 14:00 години, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи біля МЗОШ №16 за адресою: м.Миколаїв, вул.Горького, 46, помітила неповнолітнього ОСОБА_5 .. В цей час у ОСОБА_3 виник корисливий умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , шляхом його обману.

З метою реалізації свого умислу, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та представилась знайомою його матері, хоча з останньою знайома не була, і під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросила у останнього його мобільний телефон, на що ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки Lenovo P780.

В подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи в своїх руках мобільний телефон ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись мобільним телефоном марки Lenovo P780 на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому матеріальний збиток на суму 1033,33 грн..

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час досудового розслідування 30 липня 2019 року, між представником потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.190 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Представник потерпілого ОСОБА_6 розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та представником потерпілого, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та представником потерпілого, визначена у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 18.07.2019 року №415) в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001690 від 07.05.2019 року, про примирення, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 18.07.2019 року №415) в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп..

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки Lenovo P780 іmei: НОМЕР_1 , переданий в камеру зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1