Справа № 314/3346/19
Провадження № 1-кс/314/1545/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2019 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання слідчого Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000640, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Тарасівка, Чернігівський район, Запорізька область, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання,
раніше судимого:
1)31.05.2011 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

2)13.04.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.11.2013 року іспитовий строк відмінено та направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 06.12.2016 року умово-достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 1 місяць 28 днів.

3)30.12.2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 10.07.2019року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку травня 2019 року близько 20 години 00 хвилин (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до частково огородженої території дачної ділянки АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за допомогою м`язової силу рук, розхитав та витягнув з землі 4 металеві труби, довжиною по 2 м кожна, товщиною металу 2 мм, діаметром 50 міліметрів вагою 5 кілограм кожна, загальною вартістю 560 гривень, які слугували опорою для винограднику, тим самим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В середині травня 2019 року близько 20 години 00 хвилин (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до частково огородженої території дачної ділянки № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де за допомогою м`язової силу рук, розхитав та витяг з землі сітку-рабицю, 30 х 1,5 метри, розміром вічка 50 х 50 міліметри, загальною вартістю 875 гривень, яка слугували частиною огорожі дачної ділянки, тим самим своїми діями ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_7 в результаті чого спричинив їй матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В кінці травня 2019 року близько 20 години 00 хвилин (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення підійшов до частково огородженої території дачної ділянки АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за допомогою м`язової силу рук, викрав металеву бочку ємкістю 200 літрів, вартістю 600 гривень, тим сам спричинивши останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

На початку червня 2019 року близько 20 години 00 хвилин (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до частково огородженої території дачної ділянки № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де за допомогою м`язової силу рук, розхитав та витягнув 5 металевих труб, довжиною 2,5 метри, товщиною металу 2 міліметри, діаметром 70 міліметрів, вагою 8 кілограм кожна. загальною вартістю 875 гривень, яка слугували частиною огорожі дачної ділянки, тим самим спричинивши останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В середині червня 2019 року близько 20 години 00 хвилин (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановлено не було), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до частково огородженої території дачної ділянки АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за допомогою м`язової силу рук, розхитав та витягнув з землі 4 металеві труби, довжиною по 2 м кожна, товщиною металу 2 мм, діаметром 50 міліметрів вагою 5 кілограм кожна, загальною вартістю 560 гривень, які слугували опорою для винограднику, тим самим, спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно».

30.07.2019 та 31.07.2019, ОСОБА_3 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000640 від 10 липня 2019 року, № 0000645 від 11 липня 2019 року, № 0000699 від 31 липня 2019 року, № 0000700 від 31 липня 2019 року та № 0000701 від 31 липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за вчинення яких не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знаходячись на випробувальному терміні, не виправдав довіри суду і знову скоїв ряд умисних, корисливих, злочинів проти власності громадян, санкція за які передбачає позбавленням волі на строк до п`яти років, крім того, органом досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, так як ОСОБА_3 розуміє тяжкість вчиненого ним діяння та невідворотність покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_3 схильний до вчинення злочинів, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, при цьому раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, та вчинив ряд нових злочинів, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГНУП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 10.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, без постійного місця проживання, не одружений, не працює, вчинив злочини проти власності, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого злочину.
Виходячи з того, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованого ОСОБА_3 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.
В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, та враховуючи, що матеріали клопотання не містять даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також даних про джерело його доходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків та потерпілих у провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 20.08.2019 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою на досудовому розслідуванні може бути продовжений лише в межах строку досудового розслідування.
Згідно до абз. 3 частини 1 статті 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особи про підозру у вчиненні злочину.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 30.07.2019 року та 31.07.2019 року (а.с. 3).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2019 року включно.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.07.2019 року складає 2007 грн., вважає за необхідне визначити заставу в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Вільнянськ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислювати з 20.08.2019 року.
Встановити строк дії даної ухвали до 29.09.2019 року включно.
Встановити заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: № 1205, відкритий в ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу застава ОСОБА_3 (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Вільнянськ без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

20.08.2019