Справа № 307/4182/14-к
Провадження № 1-кс/307/546/14
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна-власного автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна-власного автомобіля.

В обґрунтування доводів захисник ОСОБА_4 зазначив, що у провадженні СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0001621, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.10.2014 року та по якому встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_5 , керуючи власним автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в смт. Буштино по вул.. Головній в напрямку м. Хуст, навпроти будинку № 73 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався попутно з транспортним засобом. В результаті наїзду велосипедист отримала тілесні ушкодження з якими доставлена на лікування в Тячівську ЦРЛ.

Після ДТП слідчий в місті з працівниками ДАІ не склавши жодного процесуального документу вилучили від ОСОБА_5 власний автомобіль ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_2 та розмістили його на штраф майданчик, що розташований на території ДАІ Тячівського РВ, який піддається атмосферним впливам, покривається корозією .

Крім цього, після ДТП автомобіль 10 листопада 2014 року був оглянутий автотехекспертом та проведена автотехнічна експертиза його, якою встановлено, що під час ДТП автомобіль знаходився у технічному справному стані, тобто у досудового слідства відпала необхідність у триманні автомобіля на штраф майданчику.

Потерпіла ОСОБА_6 не має ні матеріальних, ні моральних претензій до ОСОБА_5 , що підтверджується письмовою розпискою.

Стверджує, що слідчим та процесуальним прокурором грубо порушено вимоги ч. 3 ст. 168 КПК України у відповідності до якої слідчий, прокурор зобов`язані скласти відповідний протокол та у відповідності до вимог ст.ст. 170-171 КПК України за погодженням з прокурором слідчий не пізніше наступного робочого дня після тимчасово вилученого майна повинен звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (автомобіля), інакше вилучений автомобіль як майно повинно бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено. Незважаючи на це слідчий з таким клопотанням до слідчого судді не звертався та не повернув автомобіль особі в якого його було вилучено, тобто ОСОБА_5 . Тому просить суд визнати бездіяльність слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 у частині щодо неповернення тимчасово вилученого майна автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який у нього вилучено 23.10.2014 року та до цього часу не накладено арешту та не визнано речовим доказом, та просить слідчого суддю зобов`язати слідчого ОСОБА_3 невідкладно повернути автомобіль ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , який у нього вилучено 23.10.2014 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у скарзі та просить їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у його провадженні знаходиться кримінальне провадження № 0001621, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.10.2014 року та по якому встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_5 , керуючи власним автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в смт. Буштино по вул.. Головній в напрямку м. Хуст, навпроти будинку № 73 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався попутно з транспортним засобом. В результаті наїзду велосипедист отримала тілесні ушкодження з якими доставлена на лікування в Тячівську ЦРЛ.. У даному кримінальному провадженні уже проведено судову автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану вказаного автомобіля. Клопотань про тимчасовий доступ до речей, а саме до вказаного автомобіля не заявлялось, на нього також не накладався арешт. Автомобіль ВАЗ 2115, постановою від 23 жовтня 2014 року про визнання та приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження, визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню і поміщено його на штраф майданчик Тячівського РВ УМВС України

. Заслухавши захисника ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_3 та вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів скарги та кримінального провадження встановлено, що у провадженні СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0001621, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.10.2014 року та по якому встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_5 , керуючи власним автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в смт. Буштино по вул.. Головній в напрямку м. Хуст, навпроти будинку № 73 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався попутно з транспортним засобом. В результаті наїзду велосипедист отримала тілесні ушкодження з якими доставлена на лікування в Тячівську ЦРЛ.

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.10.2014 року автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з НОМЕР_2 тимчасово затриманий та поміщений на штраф майданчик ДАЇ м. Тячів.

Автомобіль ВАЗ 2115, постановою від 23 жовтня 2014 року про визнання та приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження, визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ст..98 ч.1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст..100 ч.2 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4-8 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання. У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора. Вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження. Відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

А у відповідності п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Враховуючи наведене та те, що тимчасово затриманий автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з НОМЕР_3 , на даний час згідно постанови слідчого визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, повинен зберігатися на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, вважаю, що доводи захисника щодо бездіяльності слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна є безпідставними, а тому в задоволенні скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про бездіяльність слідчого та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1