ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2645/19 Справа № 184/1502/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Орджонекідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року про задоволення подання ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Орджонекідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року задоволено подання ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .
Задовольняючи клопотання суд першої інстанції зазначив, що засуджена ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має, у вчиненому злочині щиро розкаялась, що свідчить про готовність засудженої до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що судом не враховано дані, які характеризують особу засудженої, зокрема те, що засудженою вчинено багатоепізодний злочин, який має системний характер шахрайських дій на протязі тривалого часу та яким спричинено матеріальний збиток більше ніж 30 особам. Також звертає увагу на тяжкість вчиненого злочину та вчинення злочину групою осіб.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджена вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року вказаний вирок скасовано в частині призначення покарання та ухвалено новий, яким призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_8 , перебуваючи у ДУ «Покровський виправний центр (№79) засуджена характеризувався позитивно, має 1 заохочення, стягнень не має, працевлаштована швачкою, залучається до виконання робіт з благоустрою колонії установи та прилеглої території, до суспільно-корисних робіт відноситься добре.
На думку апеляційного суду заслуговують доводи прокурора про те, що на час розгляду судом подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 були відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Також судом першої інстанції не надано оцінки тому, що засудженою вчинено багатоепізодний злочин, який має системний характер шахрайських дій на протязі тривалого часу та яким спричинено матеріальний збиток більше ніж 30 особам.
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наявних в матеріалах провадження характеристик, незважаючи на соціальну активність засудженої останнім часом, прийшов до висновку, що сумлінне виконання засудженою своїх обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що вона повністю стала на шлях виправлення, така поведінка засудженої не може бути підставою для її умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженої ОСОБА_8 зазнає позитивних змін, до того ж до кінця строку покарання залишається досить тривалий проміжок часу.

Сам факт, що засуджена ОСОБА_8 за час відбування покарання має лише одне заохочення не може свідчити, що вона стала на шлях виправлення.

Оцінюючи наведені обставини апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення повинен грунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженої за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженої в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженої .

Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З огляду на зазначене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставини справи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до порушення вимог ст. 413 КПК України, тобто неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженої до вчиненого нею злочину, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про її особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_8 за весь період відбування покарання не довела свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що ухвала Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Орджонекідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року про задоволення подання ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4