УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Теси, Літинського району, Вінницької області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Лайт», одруженого, який має неповнолітню доньку 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 04.06.2019,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 06 червня 2019 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 04.06.2019.

Як вбачається з матеріалів клопотання Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 04.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 04 червня 2019 року, близько 08 години 45 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи маршрутним службовим автомобілем марки «Mercedes» модель «Sprinter 313D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався за маршрутом №742, автодорогою від зупинки Лікарня в місті Боярка в напрямку до зупинки Академмістечко в місті Києві.

Доїхавши до перехрестя нерівнозначних доріг, водій ОСОБА_4 , при виїзді з другорядної дороги, вулиці Героїв Небесної Сотні, на головну дорогу, вулиці Незалежності, в м. Боярка Київської області, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), д), Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», що передбачено розділом 33.1 ПДР України, виїхав з другорядної дороги на головну дорогу для виконання маневру, повороту вліво та не переконався в безпечності свого маневру, не надав при цьому перевагу в русі автомобілю марки «SKODA» модель «Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебував у з`єднанні з причепом марки «МА38114», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався від вулиці Білогородська в м. Боярка, зліва від автомобіля марки «Mercedes» модель «Sprinter 313D», чим порушив вимоги пунктів 10.1 та 16.11 ПДР України.

У наслідок зіткнення автомобілі стали не керовані, допустили виїзд на смугу руху в напрямку вулиці Білогородська, де контактували з автобусом I-VAN, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вулиці Незалежності в м. Боярка.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водії та пасажири вказаних транспортних засобів ОСОБА_9 2001 р.н., ОСОБА_10 1978 р.н., ОСОБА_11 1975 р.н., ОСОБА_12 1954 р.н., ОСОБА_13 1979 р.н., ОСОБА_14 1980 р.н., отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження, з якими були доставлені до медичного закладу КНП «Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради», що за адресою вул. Соборності, 51, м. Боярка Київська обл.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 , вимог пунктів 1.5, 2.3.6), д), 10.1, 16.11 ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

04.06.2019 о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.06.2019 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілим, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

У кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2019 з план-схемою до нього; протоколом огляду транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes» модель «Sprinter 313D», реєстраційний номер НОМЕР_5 ; протоколом огляду транспортного засобу автомобіля «SKODA» модель «Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебував у з`єднанні з причепом марки «МА38114», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; протоколом огляду транспортного засобу автобусом І-VAN, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, дії ОСОБА_4 перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості потерпілим ОСОБА_9 2001 р.н., ОСОБА_10 1978 р.н., ОСОБА_11 1975 р.н., ОСОБА_12 1954 р.н., ОСОБА_13 1979 р.н., ОСОБА_15 1980 р.н.

Разом з тим, слідчий посилається на грубість допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, (а саме: п.1.5; п.2.3 б, д; п.10.1; п.16.11 Правил дорожнього руху), що характеризують підозрюваного ОСОБА_4 як особу, що зневажає загально допустимі норми поведінки в суспільстві, ігнорує встановлені Правила дорожнього руху, та має низькі моральні якості.

З огляду на наведене, усвідомлюючи реальність такого покарання ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи їх змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх з метою надання неправдивих показань.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, з підстав зазначених у ньому та просила його задовольнити. Зазначила про те, що підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними доказами. Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи відповідальність за пасажирів грубо порушив Правила дорожнього руху України, нехтуючи при цьому життям та здоров`ям пасажирів. 26 осіб в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди звернулися за медичною допомогою, в лікарні на даний час перебувають 16 осіб, з них 1 особа має тяжкі тілесні ушкодження, а 7 осіб тілесні ушкодження середньої тяжкості, 3 особам проведено операції на внутрішніх органах, серед постраждалих є вагітна жінка та неповнолітня дитина. Також прокурор вказує про те, що ОСОБА_4 вину у скоєному не визнає та не співпрацює зі слідством. При цьому, уточнила, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Вказує про те, що саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде належною гарантією виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. При цьому, вважає, що відсутні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України є передчасною.

Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, посилання на які є формальним. Зазначає, що заявлені слідчим та прокурором ризики є надуманими та не підтверджені доказами. Водночас захисник вказує, що слідчим та прокурором необгрунтована неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Також, захисник просив звернути увагу на дані про особу підозрюваного та його стан здоров`я, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди також отримав травми та перебуває на стаціонарному лікуванні, має сталі соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку та матір похилого віку, яка є пенсіонером. З огляду на це просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив не позбавляти його свободи. Пояснив, що не пам`ятає, що сталося 04.06.2019 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав черепно-мозкову травму, перелом ноги та інші ушкодження тулуба.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000413 від 04.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

04.06.2019 о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.06.2019 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив отримання тілесних ушкоджень великою кількістю потерпілих, серед яких є неповнолітня дитина та вагітна жінка, максимальним покаранням, яке може бути призначене у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а відтак існують ризики, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Про наявність ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілих та свідків вказує також та обставина, що в ході здійснення досудового розслідування не встановлено усіх свідків, а тому ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може чинити тиск на таких осіб, а також чинити певний вплив на потерпілих та свідків, які вже встановлені з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Разом з тим, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчим суддею враховуються фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме характер такого кримінального правопорушення, яке пов?язано із грубим порушенням правил безпеки дорожнього руху, внаслідок таких дій поставлено під загрозу життя та здоров`я великої кількості людей, які були пасажирами транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 і який був відповідальний за їх безпеку, отримання потерпілими ОСОБА_9 2001 р.н., ОСОБА_10 1978 р.н., ОСОБА_11 1975 р.н., ОСОБА_12 1954 р.н., ОСОБА_13 1979 р.н., ОСОБА_16 1980 р.н. різного ступеню тілесних ушкоджень, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , відомості про вік підозрюваного та відсутність даних про неможливість перебування під вартою у зв?язку зі станом здоров?я, у сукупності дає підстави слідчому судді стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного місця реєстрації та проживання, відсутність судимостей, офіційного місця роботи, наявність дружини та неповнолітньої дитини, а також матері-пенсіонера, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існуючих ризиків, які б слугували стримуючим фактором.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило отримання значною кількістю потерпілих різного ступеню тілесних ушкоджень, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 02 серпня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 07 червня 2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1