ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/164/19
Провадження №1-кп/477/116/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду об`єднаного судом кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001268 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває зазначене об`єднане кримінальне провадження із затвердженими обвинувальними актами.

На засідання 13 листопада 2019 року прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказував, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в тому числі вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідка, а також переховування від суду, що підтверджується тим, що він раніше судимий за аналогічні злочини, ніде не працює не має постійного місця роботи та міцні соціальні зв`язки, а також обізнаний про особу свідка. Ці ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, тому необхідно йому продовжити строк тримання під вартою.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання через його безпідставність, а ризики не підтверджені належними та достовірними доказами, а також просив вирішити питання про зміну на біль м`яку альтернативну міру запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку та посилання свого захисника, зазначивши, що у нього підстав для переховування від суду немає і на свідка він впливати не збирається, бо не обізнаний про його особу.

Вивчивши клопотання прокурора, посилання захисника та думку обвинуваченого, перевіривши клопотання та обвинувальні акти, встановив наступне та прийшов до викладених нище висновків.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яка продовжена ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області з кінцевим строком - по 21 листопада 2019 року.

Однак завершити розгляд справи у суді в цекй термін не виявляється за можливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Але ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочинів, в тому числі і тяжких, за вчинення яких йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, він неодноразово судимий, не має офіційної роботи. Тобто ризик ухилення від судового розгляду продовжує існувати і він не зник та не зменшився.

Також, вчинення злочинів, в яких він обвинувачується, відбулися під час іспитового строку, визначеного йому іншим вироком суду, що підтверджує ризик про можливе вчинення ним інших злочинів.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу, а саме: знаходячись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити нові злочини, усвідомивши тяжкість можливого призначеного покарання ухилятися від суду та перешкоджати розгляду справи або ж впливати на недопитаних свідків.

Посилання обвинуваченого та захисника про відсутність доказів для продовження найсуворішої міри запобіжного заходу суд не може врахувати, оскільки підстави для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялися судом під час її обрання, і на час розгляду справи не зменшилися та не зникли, про що зазначено вище.

За підтвердження існування вказаних ризиків суд не вважає можливим обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки, на переконання суду він не зможе запобігти його ухиленню від суду, вчиненню нових злочинів чи впливу на свідків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 19 січня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1