Справа № 299/3289/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/523/19 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2019.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.12.2019 без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, депутата Нижньоселищенської сільської ради Хустського району 7-го скликання, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України.
Клопотання подане до суду мотивовано тим, що 11.10.2019, близько 19 год., водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mercedec-benz», модель «508 D КА», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Незалежна в с. Руська Долина Виноградівського району в напрямку с. Нове Село Виноградівського району, де під час руху грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.2, 12.3, 2.10 Правил дорожнього руху України, а саме не врахував дорожню обстановку, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху внаслідок чого, біля будинку №80 по вул. Незалежна, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному з ним напрямку руху, на краю проїжджої частини дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді перелому шийного відділу хребта з розривом спинного мозку, внаслідок яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №185, що видане Виноградівським бюро судово-медичної експертизи.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України

-2-

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, його тяжкість, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, що на думку слідчого судді свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Також слідчий суддя вказав, що стороною захисту не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а наявність постійного місця роботи, склад сімї підозрюваного, позитивна характеристика не спростовує встановлені обставини, враховуючи суб`єктивне ставлення підозрюваного до вчиненого та не поправні наслідки, що настали. При цьому, наданий захисником вкладиш до амбулаторної картки та історії хвороби хворого на цукровий діабет, слідчий суддя не врахувавовує, оскільки у такій довідці відсутні дані про наявність захворювання саме у підозрюваного ОСОБА_7 .. Крім того слідчим суддею взято до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання. Також враховано реакцію суспільства та суспільний резонанс вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципи поваги до особистості, тяжкі наслідки не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, а також взято до уваги практику Європейського суду з прав людини. Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, на думку слідчого судді, об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 вказують на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, яку просять скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або застави. Зазначають, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що прокурор, діючи в супереч вимогам ч.1 ст.183 КПК України не довів суду необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя, діючи всупереч вимогам ст.178 КПК України не оцінив в сукупності всі обставини зазначені п.п.3-6 цієї статті, оскільки до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не встановив чи додані докази доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам зазначених у клопотанні, а взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .. На їх думку, слідчим суддею належно не враховано, що злочин, який інкриміновано ОСОБА_7 є необережним, останній після дорожньо-транспортної пригоди з місця події не скрився, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, надавав потерпілому першу медичну допомогу, викликав карету швидкої допомоги та працівників поліції, а також залишено поза увагою позитивні характеризуючи дані про особу підозрюваного, його вік, наявність на утриманні двох дітей, на теперішній час є депутатом 7 скликання Нижньоселищенської сільської ради, а в минулому був обраним депутатом Хустської районної ради, є підприємцем. Також звертають увагу на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , який хворіє на цукровий діабет . Вказані обставини, з урахуванням положень ст. 29 Конституції України, ст. ст.177, 178, 194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, на їх думку, давали підстави слідчому судді обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

-3-

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримано не в повному обсязі.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000966 від 11.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 11.10.2019 підозрюваний ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.ст.208-211 КПК України, а 12.10.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.10.2019 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначеннязастави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-4-

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії» при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Отже, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненного підозрюваним кримінального правопорушення.
Цих вимог закону слідчим суддею дотримано не було, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 ..
Слідчий суддя, поклавши в основу взяття ОСОБА_7 під варту формальні положення, викладені в КПК України, зокрема про тяжкість кримінального правопорушення, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань без вагомості доказів таким ризикам, у той же час не врахував характеризуючі дані про його особу, зокрема, наявність постійного місця проживання, сім`ї, наявність на утриманні дітей, позитивну характеристику.
На переконання колегії суддів, наведені у клопотанні слідчим доводи про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань на свою користь та уникнення кримінальної відповідальності, з якими погодився слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого, не підтверджені жодним доказом і такі висновки не узгоджуються з фактичною поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 впродовж досудового розслідування.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_7 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає і апеляційному суду не надано.
При цьому колегія суддів приймає до уваги надану в ході апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 заяву потерпілої ОСОБА_12 від 22.10.2019, засвідчену приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 про відсутність фінансових, грошових та майнових претензій до ОСОБА_7 , у зв`язку повним відшкодуванням останнім нанесених матеріальних та моральних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані обставини свідчать про безпідставність висновку слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, оскільки таке втручання у права та свободи особи, які гарантуються не лише Національним законодавством, а й закріплені в Конвенції з прав людини і основоположних свобод, при таких обставинах, не може вважатися виправданим.

-5-

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26.06. 2014, Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Враховуючи вищенаведені обставини встановлені колегією суддів, та недоведеність стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду, що жоден із більш м`яких, н іж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів вважає висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає положенням ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та міру покарання, яка загрожує останньому у разі доведення його вини, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується виключно позитивно, його вік, стан здоров`я, наявність на утриманні двох дітей, є депутатом 7 скликання Нижньоселищенської сільської ради, підприємець, що вказує на стійкість соціальних зв`язків, а також враховуючи обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21 год. по 06 год. наступної доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає за необхідне клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176- 178, 181, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

-6-

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2019, якою задоволено клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.
Клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати доОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватного підприємця, депутата Нижньоселищенської сільської ради Хустського району сьомого скликання, не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в АДРЕСА_1 в період з 21 год. по 06 год. наступної доби строком до 10.12.2019 включно.
Покласти на ОСОБА_7 на строк дії ухвали обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою їх вимогою; здати на зберігання до державних органів Закарпатської області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити ОСОБА_7 з під варти негайно.
Копію ухвали направити начальнику Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області для відома та виконання.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: