Код суду 233 Справа № 233/2908/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

законних представників

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 10 травня 2017 року, № 0001033 від 23 серпня 2017 року, № 0000367 від 13 квітня 2018 року, № 0000566 від 30 травня 2018 року, № 0000626 від 12 червня 2018 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, учня 2 курсу КВПЛ № 39, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22 травня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 2) 19 грудня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України,
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10 травня 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, учня КПБЛ № 113, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
03 травня 2017 року, в період часу з 12.00 год. до 16.00 год., ОСОБА_13 , перебуваючи в районі перехрестя вул. Громова та вул. Хабаровської м. Костянтинівка Донецької області, зустрів своїх знайомих неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Під час розмови з останніми, ОСОБА_13 дізнався, що у ОСОБА_5 є мобільний телефон «Lenovo A300» і у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння зазначеним мобільним телефоном, що належить ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою. З метою реалізації свого злочинного умислу та отримання доступу до майна потерпілого, ОСОБА_13 , перебуваючи в районі перехрестя вул. Громова та вул. Хабаровської м. Костянтинівка Донецької області, повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що хоче здійснити дзвінок з його мобільного телефону, при цьому ОСОБА_13 скористався тим, що він тривалий час знайомий з ОСОБА_5 та між ними існували довірчі відносини. ОСОБА_5 , не усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_13 , діючи на прохання останнього, передав йому мобільний телефон марки «Lenovo A300», в якому знаходилась SIM - карта оператора «МТС» із номером НОМЕР_1 , для тимчасового використання шляхом здійснення телефонного дзвінка. Отримавши зазначений телефон від ОСОБА_18 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_13 здійснив імітування телефонного дзвінку, після чого з відома ОСОБА_5 , продовжуючи утримувати при собі зазначений мобільний телефон, почав користуватися ним, слухаючи музику. При цьому ОСОБА_13 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 пішли по вул. Хабаровській в бік пр. Ломоносова м. Костянтинівка Донецької області, бесідуючи на сторонні теми. Дійшовши до будівлі будинку культури «Берестовий», розташованого по вул. Героїв Праці 82, м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 розташувались на бетонних сходах тильного виходу вказаної будівлі, де розмовляли на сторонні теми. При цьому ОСОБА_13 з відома ОСОБА_5 , продовжував утримувати при собі мобільний телефон марки «Lenovo A300», в якому знаходилась SIM - карта оператора «МТС» із номером НОМЕР_1 . Розуміючи, що його дії не є таємними для оточуючих, у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_5 , що поверне йому мобільний телефон після того, як той віддасть йому борг в сумі 150 грн. Далі ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що його суспільно-небезпечні дії не є таємними для оточуючих, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, пішов з місця злочину разом з викраденим майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo A300», вартістю 483,33 грн., в якому знаходилась SIM - карта оператора «МТС» із номером НОМЕР_1 , що не становить матеріальної цінності, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, після чого, в той же день, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 483,33 грн.
09 липня 2017 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_13 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з торгівельного кіоску, розташованого поблизу КУ «Центральна районна лікарня м. Костянтинівка» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова 159-Д. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_13 запропонував здійснити крадіжку чужого майна своїм знайомим - неповнолітньому ОСОБА_15 , а також малолітнім особам (яких ОСОБА_13 вважав такими, що мають вік 16 та 15 років), відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, тим самим ОСОБА_13 вступив з ОСОБА_15 в попередню злочинну змову, направлену на викрадення чужого майна.
Після цього останні розподілили між собою злочинні ролі таким чином, що ОСОБА_15 повинен був стояти неподалік кіоску та у випадку появи людей повідомити про це ОСОБА_13 та малолітніх осіб (яких ОСОБА_13 вважав такими, що мають вік 16 та 15 років), відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, які повинні були проникнути до приміщення кіоску та викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 липня 2017 року, приблизно о 00.30 год., ОСОБА_13 , діючи протиправно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 , а також разом з малолітніми особами (яких ОСОБА_13 вважав такими, що мають вік 16 та 15 років), відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, прийшли до торгівельного кіоску, розташованого поблизу КУ «Центральна районна лікарня м. Костянтинівка» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова 159-Д, де ОСОБА_15 зупинився неподалік та став спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_13 підійшов до кіоску та руками відігнув край дверей кіоску, після чого через отвір, який утворився, малолітні особи (яких ОСОБА_13 вважав такими, що мають вік 16 та 15 років), відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, проникли всередину приміщення, а пізніше ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_13 допоміг більше відігнути край дверей для винесення майна з кіоску, та через утворений отвір в двері з приміщення вищевказаного кіоску, діючи протиправно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_19 , а саме: мікрохвильову піч «Samsung M187GNP», вартістю 1125 грн.; електричний чайник «AURORA AU017», вартістю 216,13 грн.; чашку білого кольору із зображенням собаки, вартістю 21,88 грн.; чашку з прозорого скла з надписом «Alokozay», вартістю 25 грн., на загальну суму 1388,01 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_19 на вищевказану суму.
Крім того, 09 липня 2017 року приблизно о 23.30 год., ОСОБА_13 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , де також знаходились ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . В цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з торгівельного кіоску, розташованого поблизу КУ «Центральна районна лікарня м. Костянтинівка» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова 159-Д. Далі ОСОБА_13 , діючи умисно, протиправно, достовірно знаючи, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не досягли повнолітнього віку, при цьому не усвідомлюючи, що ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є малолітніми, з метою втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, запропонував їм здійснити таємне викрадення майна, а саме чужого майна з торгівельного кіоску, розташованого поблизу КУ «Центральна Районна Лікарня м. Костянтинівка» за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова 159-Д, на що останні погодились, тим самим вступивши з ОСОБА_13 в попередню злочинну змову.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_13 , які виразилися у втягнені неповнолітнього ОСОБА_15 та малолітніх ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у злочинну діяльність, 10 липня 2017 року, приблизно о 00.30 год., ОСОБА_13 , діючи протиправно, умисно, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_15 , разом з малолітніми ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з приміщення кіоску, розташованого поблизу КУ «Центральна Районна Лікарня м. Костянтинівка» за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова 159-Д, діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_19 , на загальну суму 1388,01 грн, після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальний збиток потерпілій на вищевказану суму.
12 квітня 2018 року, приблизно з 12.00 год., ОСОБА_15 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_14 , з яким став разом проводити час. Далі в ході розмови ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_14 вчинити незаконне заволодіння транспортнім засобом у м. Костянтинівка, тим самим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вступили між собою у попередню злочину змову.
13 квітня 2018 року, приблизно о 00.25 год., ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, разом з ОСОБА_14 , з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, прийшли до будинку АДРЕСА_5 , де у дворі вказаного будинку був розташований автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_22 та яким користувалися ОСОБА_23 разом з ОСОБА_24 . Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_14 вчинити незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, на що останній погодився. Прийшовши до спільної згоди про скоєння злочину, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вступили між собою в попередню злочинну змову та розподілили злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_14 повинен був відчинити автомобіль, спробувати його завести, а ОСОБА_15 повинен був стояти неподалік та слідкувати за тим, щоб їх ніхто не побачив, попередити у випадку небезпеки ОСОБА_14 ..
У зв`язку з тим, що двері зазначеного автомобіля були закриті, ОСОБА_14 підійшов до передньої лівої двері та став давити на скло, намагаючись його опустити. Після того, як ОСОБА_14 відкрив передні ліві двері, ОСОБА_15 проник в салон автомобіля, а ОСОБА_14 перебував неподалік з метою попередити ОСОБА_15 у разі появи сторонніх осіб.
Далі ОСОБА_15 , перебуваючи в салоні автомобіля, включив нейтральну передачу, а ОСОБА_14 почав штовхати автомобіль з двору на вулицю від вищевказаного будинку в напрямку вул. Леваневського м. Костянтинівка Донецької області, тим самим ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , діючи умисно, повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 22484,16 грн, яким користувалися ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , а також внаслідок своїх злочинних дій пошкодили замок запалювання автомобіля, після чого з місця скоєння злочину втекли, чим заподіяли потерпілим ОСОБА_26 та ОСОБА_24 матеріальний збиток на суму 101,76 грн.
29 травня 2018 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_14 знаходився за адресою: АДРЕСА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги 6а.
30 травня 2018 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_14 з метою реалізації свого злочинного умислу, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованого за вищевказаною адресою, та став спостерігати за навколишньою обстановкою і підшукати спосіб проникнення до зазначеного магазину. Приблизно о 02.30 год. ОСОБА_14 побачив пластикове вікно з зовнішньої сторони магазину, та реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою заздалегідь пришуканої викрутки, шляхом віджиму, відчинив вікно, через яке проник до магазину. Перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_14 намагався викрасти майно, яке належить ОСОБА_27 , а саме: рюкзак марки «Allesl», вартістю 150 грн.; жіночий рюкзак чорного кольору марки «BEIMAIQI», вартістю 277 грн., та намагався винести їх з вищевказаного магазину, чим своїми діями міг би спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_27 на загальну суму 427 грн., однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали його волі, так як був зупинений співробітниками охорони.
Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у судовому засіданні від надання пояснень відмовилися, скориставшись правом ст. 63 Конституції України. Просили не карати їх суворо, оскільки провівши певний час в умовах ізоляції зробили для себе належні висновки.
Обвинувачений ОСОБА_15 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень за цим вироком визнав та пояснив, що 09 липня 2017 року у нього вдома були ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Пісчаний запропонував пройти до лікарні № 1, де з розташованої поруч чебуречної викрасти техніку та касу, на що всі погодилися. Коли прийшли на місце, то він став біля магазину і спостерігав за обстановкою, щоб у випадку небезпеки попередити інших учасників. Пісчаний відігнув двері чебуречної а ОСОБА_30 і ОСОБА_29 проникли в приміщення, звідки викрали мікрохвильову піч, електричний чайник та дві чашки. Все викрадене принесли до нього додому. Мікрохвильову піч ОСОБА_28 продав своїй сестрі, а все інше вилучили співробітники поліції. 13 квітня 2018 року у нічний час він гуляв з ОСОБА_31 . У дворі одного з будинків в районі «Хитрого ринку» вони побачили автомобіль «ВАЗ 2106», та вирішили на ньому покататися. З водійської сторони ОСОБА_32 надавив на скло і відчинив двері а він сів за кермо. Спочатку автомобіль не завели, потім ОСОБА_32 штовхнув автомобіль і той завівся. Каталися вони по місту хвилин 10, потім були затримані поліцією. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, підтвердив. З кількістю і вартістю викраденого майна згоден. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Суд вважає, що провина обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які враховує та бере до уваги:

- потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 03 травня 2017 року в денний час він з друзями зустріли ОСОБА_28 , який попросив у нього мобільний телефон щоб зателефонувати, на що він передав ОСОБА_28 свій мобільний телефон. Потім Пісчаний сказав, що віддасть йому телефон тільки коли він поверне 150 грн., хоча насправді перед Пісчаним у нього ніякого боргу не існувало. Він не дозволяв Пісчаному присвоювати свій мобільний телефон, але той забрав його телефон і пішов;

- протокол огляду місця події від 10 травня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , яким оглянуто ділянку місцевості біля автомобільної стоянки, де ОСОБА_5 передав ОСОБА_13 належний йому мобільний телефон, а також була зафіксована обстановка на місці вчинення злочину;
- витяг з звіту оцінювача № 089 від 18 травня 2017 року, відповідно до якого залишкова вартість станом на дату вчинення злочину складає: мобільного телефону марки «Lenovo A300», - 483,33 грн.; SIM - карти оператора «МТС», - 12,50 грн.;
- протокол проведення слідчого експерименту від 29 травня 2017 року, в ході якого ОСОБА_13 на місці розповів та показав обставини заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , що мало місце біля будівлі будинку культури «Берестовий» м. Костянтинівка Донецької області;
- протокол огляду від 02 червня 2017 року за участю свідка ОСОБА_33 , яким оглянуто SIM-карту оператора «МТС» з номером абонента НОМЕР_1 , яку, як зазначив ОСОБА_34 , йому передав ОСОБА_13 ;
- протокол огляду від 05 травня 2017 року, яким оглянуто Деталізований рахунок номеру абоненту НОМЕР_1 , яким користувався потерпілий ОСОБА_5 , та Деталізований рахунок номеру абоненту НОМЕР_3 , яким користувалася ОСОБА_35 - мати ОСОБА_5 ;
- протокол проведення слідчого експерименту від 05 червня 2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 на місці розповів та показав обставини, як ОСОБА_13 заволодів його мобільним телефоном та повідомив, що віддасть мобільний телефон тільки після того, як той віддасть йому гроші у сумі 150 грн., що мало місце на сходах будівлі будинку культури «Берестовий» по вул. Героїв Праці м. Костянтинівка Донецької області;
- протокол проведення слідчого експерименту від 05 червня 2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_16 на місці розповів та показав обставини, як ОСОБА_13 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 та повідомив, що віддасть мобільний телефон тільки після того, як той віддасть йому гроші, що мало місце біля будівлі будинку культури «Берестовий» м. Костянтинівка Донецької області. Після заволодіння його мобільним телефоном ОСОБА_5 висловлювався з приводу викрадення у нього мобільного телефону;
- протокол огляду місця події від 23 серпня 2017 року за участю потерпілої ОСОБА_19 , яким оглянуто торгівельний кіоск, розташований по пр. Ломоносова 159-Д, м. Костянтинівка Донецької області, звідки було викрадено мікрохвильову піч, електричний чайник та дві чашки, а також була зафіксована обстановка на місці вчинення злочину;
- протокол огляду від 25 серпня 2017 року за участю ОСОБА_15 та ОСОБА_36 , які на ділянці місцевості біля будинку № 34 по вул. Новоселівській м. Костянтинівка Донецької області добровільно видали електричний чайник та дві чашки;
- протокол огляду від 25 жовтня 2017 року за участю ОСОБА_37 , яка добровільно надала для огляду мікрохвильову піч марки «Samsung», яку, як вона повідомила, їй в середині літа продав її брат ОСОБА_13 ;
- витяг з звіту оцінювача № 253 від 26 жовтня 2017 року, відповідно до якого залишкова вартість станом на дату вчинення злочину складає: мікрохвильової печі марки «Samsung», - 1125,00 грн.; електричного чайника «Aurora», - 216,13 грн.; скляної чашки - 25,00 грн.; фарфорової чашки - 21,88 грн.;
- протокол огляду від 01 листопада 2017 року за участю потерпілої ОСОБА_19 , яка впізнала як їй належні: мікрохвильову піч марки «Samsung», електричний чайник «Aurora», скляну чашку, фарфорову чашку;
- протокол проведення слідчого експерименту від 16 листопада 2017 року, в ході якого ОСОБА_13 на місці розповів та показав обставини, як він разом із ОСОБА_38 , а також ОСОБА_39 (якого вважав таким, що має вік 16 років) та ОСОБА_40 (якого вважав таким, що має вік 15 років), з торгівельного кіоску «Чебуречки», розташованого біля ЦРЛ м. Костянтинівки, викрали мікрохвильову піч, електричний чайник та дві чашки, які віднесли за місцем проживання ОСОБА_41 та пізніше він продав мікрохвильову піч своїй сестрі ОСОБА_37 ;
- протокол огляду місця події від 13 квітня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_23 , яким оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на ділянці місцевості біля Костянтинівського ВП за адресою: вул. Злагоди 2, м. Костянтинівка Донецької області, в якому було встановлено пошкодження замку запалювання;
- висновок автотоварознавчої експертизи № 1456-1457 від 30 травня 2018 року, відповідно до якого: дійсна ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1992 року випуску, на момент скоєння злочину станом на 13 квітня 2018 року, становить 22481,16 грн.; матеріальний збиток внаслідок пошкодження замка запалювання в автомобілі «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1992 року випуску, на момент скоєння злочину станом на 13 квітня 2018 року, становить 101,76 грн.;

- висновок судової дактилоскопічної експертизи № 2/5-149 від 22 травня 2018 року, відповідно до якого: слід пальця руки максимальними розмірами 12х20 мм на відрізку СТ під № 3, відкопійований з внутрішньої поверхні скла задньої правої дверцяти автомобіля, вилучений в ході огляду місця події, залишений безіменним пальцем правої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Слід пальця руки максимальними розмірами 18х24 мм на відрізку СТ під № 4, відкопійований з внутрішньої поверхні скла задньої лівої дверцяти автомобіля, вилучений в ході огляду місця події, залишений великим пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Слід пальця руки максимальними розмірами 14х22 мм на відрізку СТ під № 4, відкопійований з внутрішньої поверхні скла задньої лівої дверцяти автомобіля, вилучений в ході огляду місця події, залишений великим пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Слід пальця руки максимальними розмірами 12х27 мм на відрізку СТ під № 7, відкопійований з задньої лівої дверцяти автомобіля в районі ручки, вилучений в ході огляду місця події, залишений середнім пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Слід пальця руки максимальними розмірами 11х11 мм на відрізку СТ під № 8, відкопійований з внутрішньої поверхні скла задньої правої дверцяти автомобіля, вилучений в ході огляду місця події, залишений безіменним пальцем правої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Слід ділянки долонної поверхні руки максимальними розмірами 19х18 мм на відрізку СТ під № 9, відкопійований з зовнішньої поверхні задньої лівої дверцяти автомобіля в районі ручки, вилучений в ході огляду місця події, залишений другим тенаром лівої руки, відтиск якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 16 червня 2018 року, в ході якого ОСОБА_14 на місці розповів та показав обставини, як він разом із ОСОБА_15 13 квітня 2018 року близько 00.30 год. біля будинку № 37 по вул. Леваневського м. Костянтинівка заволоділи автомобілем «ВАЗ 2106» білого кольору, завели його та катались по місту, а потім їх переслідували співробітники поліції і затримали ОСОБА_15 , а він втік;
- протокол огляду місця події від 30 травня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_27 , яким оглянуто приміщення магазину «Конфіскат», розташоване по пл. Перемоги 6А, м. Костянтинівка Донецької області, звідки невідома особа намагалася викрасти два рюкзаки, а також була зафіксована обстановка на місці вчинення злочину;
- накладна від 30 травня 2018 року із зазначенням вартості двох рюкзаків, а саме по 249,00 грн. за кожний;
- протокол огляду від 30 травня 2018 року за участю ОСОБА_14 , яким оглянуто добровільно наданий ОСОБА_14 металевий ключ-викрутку та пояснив, що за допомогою саме цього предмета він відчинив вікно в магазині «Конфіскат»;
- висновок товарознавчої експертизи № 3121-3122 від 21 серпня 2018 року, відповідно до якого: ринкова вартість рюкзаку марки «Allesl» станом на 30 травня 2018 року становила 150,00 грн.; ринкова вартість жіночого рюкзаку чорного кольору марки «BEIMAIQI» станом на 30 травня 2018 року становила 277,00 грн.;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28 серпня 2018 року, в ході якого ОСОБА_14 на місці розповів та показав обставини, як він 30 травня 2018 року намагався скоїти крадіжку двох рюкзаків з магазину «Конфіскат», розташованого по пл. Перемоги 6А, м. Костянтинівка Донецької області.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 385 від 26 травня 2017 року (№ 1350 від 17 листопада 2017 року), ОСОБА_13 виявляє легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями, що не потребують лікувальних заходів. При цьому на момент скоєння правопорушення ОСОБА_13 міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_13 може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Психічний стан ОСОБА_13 не підпадає під дію ст. 20 КК України, так як він може повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_13 може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тому застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 1371 від 21 листопада 2017 року (№ 832 від 21 серпня 2018 року), ОСОБА_15 виявляє соціалізований розлад поведінки. В період скоєння інкримінованого діяння за своїм психічним станом ОСОБА_15 міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_15 не знаходився у тимчасово хворобливому стані, що позбавляло б його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. У ОСОБА_15 відсутні ознаки розумової відсталості не пов`язаної з психічним розладом. Психологічний розвиток ОСОБА_15 відповідає його календарному віку. У ОСОБА_15 відсутні виражені індивідуально-психологічні характеристики, які б суттєво впливали на його поведінку, у тому числі в ситуації, що досліджується. На теперішній час ОСОБА_15 за психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_15 не потребує.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 667 від 22 червня 2018 року (№ 868 від 27 серпня 2018 року), ОСОБА_14 в період часу, що відповідає інкримінованому діянню, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждав. Виявляв соціалізований розлад поведінки, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У ОСОБА_14 відсутні елементи розумової відсталості не пов`язані з психічним розладом. За сукупністю ознак психологічний розвиток ОСОБА_14 відповідає стандартам для даного вікового періоду. У ОСОБА_14 присутні індивідуально-психологічні характеристики, які суттєво не впливають на його поведінку. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, рівня психологічного розвитку, ОСОБА_14 міг усвідомлювати характер і значення своїх дій і передбачати їх наслідки. ОСОБА_14 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених та визнання їх винуватості.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого 03 травня 2017 року ОСОБА_13 діяння, зокрема, враховуючи спосіб заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме відкрите заволодіння, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого та потерпілого після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_13 , здійснюючи відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, незважаючи на наявність інших осіб - очевидців події, умисно відкрито заволодів майном потерпілого, керуючись корисним мотивом та надуманим приводом - начебто наявністю грошового боргу, після чого покинув місце вчинення злочину. При цьому обставин, які б вказували на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 у інший, ніж це встановлено цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Також в ході судового розгляду досліджено судом достатньо вищеперелічених доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_13 до умисного відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 в зазначеній у цьому вироку кількості та у спосіб.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_13 на те, що заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 мало ознаки шахрайства, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки, сам потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні та під час проведення з ним слідчого експерименту, а також свідок ОСОБА_16 (під час слідчого експерименту за його участю) досить ретельно та послідовно описали обставини відкритого заволодіння майном потерпілого обвинуваченим ОСОБА_13 , що також знайшло своє підтвердження у зв`язку з реалізацією ОСОБА_13 майна, викраденого у потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що події кримінальних правопорушень за цим вироком мали місце, провина обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень за даним вироком повністю доведена і кваліфікує дії:

- обвинуваченого ОСОБА_13 :

- за ч.2 ст. 186 КК України, так як він умисно, повторно, відкрито викрав чуже майно (грабіж);
- за ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, таємно викрав чуже майно (крадіжка);
- за ч.1 ст. 304 КК України, так як він умисно втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність;
- обвинуваченого ОСОБА_14 :
- за ч.2 ст. 289 КК України, так як він умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом.
- за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, але з причин, що не залежали від його волі, не здійснив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця;
- обвинуваченого ОСОБА_15 :

- за ч.3 ст. 185 КК України, так як він умисно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, таємно викрав чуже майно (крадіжка);
- за ч.2 ст. 289 КК України, так як він умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_13 раніше судимий; перебуває під наглядом у лікаря психіатра; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем навчання та проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.

ОСОБА_14 раніше судимий; під наглядом у лікаря психіатра не перебуває; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем навчання характеризується негативно; за місцем проживання характеризується посередньо; злочини вчинив будучи неповнолітнім; у скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім; щире каяття в скоєному.

ОСОБА_15 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не перебуває; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем навчання та проживання характеризується посередньо; злочини вчинив будучи неповнолітнім; у скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_15 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім; щире каяття в скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити:

- обвинуваченому ОСОБА_13 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, приходячи до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, не можливо без ізоляції від суспільства і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_13 був засуджений 19 грудня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України, а кримінальні правопорушення за цим вироком вчинив до винесення попереднього вироку, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України;

- обвинуваченому ОСОБА_14 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, приходячи до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, не можливо без ізоляції від суспільства і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_14 був засуджений 10 травня 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки, а відповідно до рекомендацій, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно;

- обвинуваченому ОСОБА_15 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, приходячи до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 104, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати слід стягнути з законних представників неповнолітніх обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у відношенні обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_13 визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_13 рахувати з 18 лютого 2019 року, тобто з часу затримання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року, зарахувавши у строк покарання за цим вироком покарання, відбуте за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року (період часу з 18 лютого 2018 року по 07 червня 2019 року).

ОСОБА_14 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_14 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2019 року, яким ОСОБА_14 засуджено за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки, виконувати самостійно.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_14 рахувати з 25 березня 2019 року, тобто з часу затримання за кримінальним провадженням (внесеному до ЄРДР за № 0000143 від 12 лютого 2019 року), зарахувавши у строк покарання за цим вироком час перебування під вартою за кримінальним провадженням (внесеному до ЄРДР за № 0000143 від 12 лютого 2019 року) (період часу з 25 березня 2019 року по 07 червня 2019 року).

ОСОБА_15 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Його ж визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_15 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_15 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили не обирати.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_15 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Цивільний позов не заявлено.
Стягнути на користь держави з законних представників неповнолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1456-1457 від 30 травня 2018 року, - 4290,00 грн.) по 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 00 коп. з кожної.

Стягнути на користь держави з законних представників неповнолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової дактилоскопічної експертизи № 2/5-149 від 22 травня 2018 року, - 3432,00 грн.) по 1716 (одній тисячі сімсот шістнадцять) грн. 00 коп. з кожної.

Стягнути на користь держави з законного представника неповнолітнього ОСОБА_14 - ОСОБА_8 у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової товарознавчої експертизи № 3121-3122 від 21 серпня 2018 року) 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Речові докази по справі:

- SIM-карту оператора «МТС» з номером абонента НОМЕР_1 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- мікрохвильову піч марки «Samsung», електричний чайник «Aurora», скляну чашку, фарфорову чашку, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_19 , вважати повернутими за належністю;
- автомобіль марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_23 , вважати повернутим за належністю;
- таблицю зі слідами на 9 відрізках; дактилокарти на ім`я ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , які зберігаються у камері схову речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1059 від 15 червня 2017 року, книга обліку № 52, порядковий номер 534), - передати Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області;
- рюкзак марки «Allesl» та рюкзак марки «BEIMAIQI», які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_27 , вважати повернутими за належністю;
- металевий ключ-викрутку, який зберігається у камері схову речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція б/н та без дати, книга обліку № 32, порядковий номер 137), - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя