Код суду 233 Справа № 233/6296/14-к
Вирок
Іменем України
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Диліївка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, має вищу освіту, не працює, раніше судимий 15 січня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України, -
В ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у себе вдома і в цей час у нього виник умисел на скоєння таємного викрадення будь-якого чужого майна з приміщення мебельного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_15 , і в якому він раніше працював. Реалізуючі свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в приміщення магазину, ОСОБА_14 , взявши з собою з дому належний йому металевий лом, прийшов до приміщення мебельного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, де діючи таємно, умисно, повторно, шляхом розбиття скла у вітрині магазину і пошкодження металевої решітки на вікні, проник у приміщення мебельного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Знаходячись у приміщенні магазину, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, у кабінеті директора магазина знайшов ключі від кімнати з сейфами. Далі, ОСОБА_14 діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрив ключами замок кімнати з сейфами, та проник в це приміщення. Знаходячись в цьому приміщенні, ОСОБА_14 діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою інструментів, які він знайшов у приміщенні магазину, відігнув кут дверцят сейфу, звідки викрав належні ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 6100 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд.
Крім того, в ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_14 з метою таємного викрадення будь-якого чужого майна, шляхом розбиття скла у вітрині магазину і пошкодження металевої решітки на вікні, проник у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_15 . Знаходячись у приміщенні цього магазину, у коридорі біля кімнати з сейфами, ОСОБА_14 побачив скутер «DELTA», 2007 року випуску, без державного номеру, з номером рами НОМЕР_1 та номером двигуна НОМЕР_2 , який має об`єм 49,9 куб., вартістю 3591 гривень 25 копійок, який належить ОСОБА_15 і в цей час у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом. Після цього ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно, умисно, повторно, зсередини магазину відчинив вхідні центральні двері магазину, викотив зазначений скутер на вулицю та зник з ним з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 06 вересня 2014 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_14 зустрів свого знайомого ОСОБА_16 , з яким вони разом, перебуваючи біля річки Кривій Торець в с. Новоселівка Костянтинівського району Донецької області, почали розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, у зв`язку з тим, що гроші у них закінчилися, ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_14 , що йому відомо про те, що його сусід ОСОБА_17 вчора отримав пенсію, після чого у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_17 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .
У той же день, приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де мешкав останній, та переліз через паркан. Знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_14 знайшов металевий предмет, та діючи умисно, з корисливих мотивів, напав на ОСОБА_17 , який перебував у дворі, де штовхнув його, від чого останній впав на землю на правий бік. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_14 , знайденим металевим предметом, наніс загалом не менше чотирьох ударів в область голови, грудної клітини та тіла ОСОБА_17 , заподіявши йому наступні тілесні ушкодження: забиту рану скроневої області голови з переходом на тім`яно-потиличну область, садно правої надбрівної дуги, забій м`яких покривів голови в тім`яній області, осколковий перелом лівої скроневої кістки, лінійний перелом кісток основи черепа, субдуральну гематому (під твердою оболонкою в проекції лівої півкулі головного мозку згорток крові 70,0 мл), субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні лівої скроневої частки, в області лівої тім`яної частки, прямі переломи 7, 8, 9, 10 ребер по середньо-пахвовій лінії зліва, забій приниркової клітковини лівої нирки, забій і руйнування тканини лівої нирки в області воріт і відносно живої людини в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Подавивши вищевказаними діями волю потерпілого ОСОБА_17 до опору, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, заподіявши ОСОБА_17 тяжкі тілесні ушкодження, тобто застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, шляхом розбійного нападу, заволодів майном, яке належить останньому, а саме грошовими коштами у сумі 600 гривень, які знаходились у кармані його сорочки, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, тим самим завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вищевказану суму.
07 вересня 2014 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_17 у лікарні від отриманих 06 вересня 2014 року тілесних ушкоджень помер.
Причиною смерті ОСОБА_17 стала тупа травма голови, грудної клітини та попереку, що супроводжувалася забоєм і розривом внутрішніх органів, переломом кісток скелета, ускладнено розвитком травматичного шоку і набряку головного мозку та легенів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 не визнав своєї вини у скоєнні інкримінованих злочинів та пояснив, що крадіжки сейфа і мопеда він не вчиняв, оскільки в нічний час був введений комендантський час і він фізично не міг вчинити злочини. У 2012 році працював у потерпілої ОСОБА_18 , знав, де знаходяться сейфи, але доступу у сейфову кімнату не мав. Мопед він придбав у незнайомого чоловіка і зберігав у гаражі. Їздив на мопеді по місту у справах. Проїжджав повз чоловіка і сина потерпілої, але вони претензій до нього з приводу мопеду не висловлювали. Продав мопед шостого вересня чоловікові по оголошенню. У дворі ОСОБА_19 він раніше ніколи не був, з самим ОСОБА_19 не знайомий. З ОСОБА_20 вони разом навчалися у технікумі. ОСОБА_19 мешкав поряд з ОСОБА_20 . Йому це відомо стало відомо від ОСОБА_20 , який розповідав, що допомагав ОСОБА_19 і брав у нього гроші на паспорт. Також ОСОБА_20 розповідав, що у дворі ОСОБА_19 росла конопля. 06 вересня приблизно о 9-10 годині йому зателефонував ОСОБА_20 і попросив допомогти. Вони зустрілися з ним у річки і разом пішли до нього додому, де він допомагав йому. Вони випили і він після обіду пішов додому. До 18 години прийшов додому до дружини, за адресою АДРЕСА_5 , і ліг спати. Потім його розбудила дружина і вони разом покупали дитину. Після, він увімкнув телефон і йому зателефонував покупець мопеду. 08 вересня вони разом з дружиною вийшли на вулицю, де його затримали працівники поліції і увезли. На досудовому розслідуванні над ним знущалися працівники поліції і військові, погрожували вивезти у посадку, тому він все підписав. На відеозаписі слідчого експерименту зображений не він, а невідома йому особа не схожа на нього.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_14 своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованих злочинів знайшла своє підтвердження в судовому засіданні зібраними по справі доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_21 він не знав, померлий ОСОБА_17 був його батьком. 06 вересня 2014 року ввечері йому зателефонувала медсестра з 5-ї лікарні та повідомила, що його батько знаходиться в травматологічному відділенні. Він поїхав до лікарні, де йому сказали, які ліки потрібно купити. Наступного дня він дізнався про смерть батька. Весь час батько знаходився в непритомному стані. Останній раз бачив батька за 2 дні до події, все було добре. Пояснив також, що його батько був пенсіонером, пенсію він отримував в перших числах місяця, приблизно 4-го 6-го числа. Спиртні напої батько не вживав. Цивільний позов не заявляв.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що вона орендує приміщення магазину з продажу меблів «Жемчуг», який знаходиться за адресою: м Костянтинівка, пл. Перемоги, 3. 17 травня 2014 року вона закрила магазин і пішла додому. 19 травня 2014 року їй зателефонували співробітники служби охорони і повідомили, що її документи і сейф лежать по АДРЕСА_6 . Коли вона приїхала в магазин, то побачила, що була розбита вітрина в торгівельному залі і пошкоджена решітка на вікні. Також в залі на підлозі були сліди волочіння. В сейфовій кімнаті було все розкидано. Ключі від сейфової кімнати зберігалися в кишені її кофти, яка висіла у кабінеті, кабінет на замок не закривався. Де зберігалися ключі, могли знати тільки працівники магазину, також знав ОСОБА_21 , так як він раніше працював у неї вантажником. З її сейфу, який знаходився в сейфовій кімнаті і який вона знайшла зламаним, зникли гроші в сумі 6100 грн. Крім того, зник скутер темно-синього кольору, який стояв в коридорі. Знає ОСОБА_21 давно, він раніше неофіційно працював у неї вантажником. ОСОБА_14 був спокійний, культурний працівник, але як вип`є спиртного, то ставав агресивним. Раніше ОСОБА_21 вчинив крадіжку з її магазину 20 тис. грн. Приблизно в червні 2014 року вона бачила ОСОБА_21 на її скутеру, пропонувала поїхати до міліції, але він втік на скутері з дружиною та дитиною. Також її чоловік та син бачили ОСОБА_21 на належному їй скутері. Характерна прикмета її скутеру - відсутність однієї підніжки. Гроші у сумі 6100 грн. їй не повернули, скутер повернули співробітники міліції, але він був у поганому стані. Просила задовольнити її цивільний позов. Оскільки їй роз`яснювали, що вона повинна речові докази до розгляду справи, а справа вже розглядається втретє, тому сейфу і мопеду зараз у неї не має.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_17 був її сусідом, вона за можливості надавала йому допомогу. 06 вересня 2014 року вона бачила ОСОБА_19 . У вечірній час, приблизно о 19 годині чула від сусідського будинку крики, чи то « ОСОБА_23 … допоможіть… », він нібито звав на допомогу. Потім о 21 годині сусідка ОСОБА_24 зателефонувала їй і сказала, що кричить сусід, але вона сама боїться до нього йти. Разом вони пішли до ОСОБА_19 , той лежав у дворі поперек доріжки на боку і казав: «вбили…». Голова ОСОБА_19 була у крові, але саму травму вона не бачила, оскільки було темно. Також не бачила поруч буд-яких предметів. Вона спитала, чи був ОСОБА_23 , на що ОСОБА_19 відповів, що був, але це зробив чужий в білій футболці. На запитання про гроші, він відповів, що забрали. Вони викликали швидку допомогу і ОСОБА_19 забрали до лікарні. Їй відомо, що ОСОБА_20 за півроку потому позичав у потерпілого гроші.
Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснила, що не пам`ятає точної дати в суботу 2014 року, близько 10 години вона бачила ОСОБА_19 , який перебував у гарному настрою. Потім вона поїхала у своїх справах, повернулась близько 18 год., дивилася вдома телевізор. Близько 21 години вона почула, що у ворота її двору хтось стукає. Коли вийшла за двір, то підлітки сказали, що у дворі хтось стогне. Так як у дворі у ОСОБА_19 було темно, вона пішла до сусідки ОСОБА_26 і разом пішли до ОСОБА_19 . У дворі біля будинку ОСОБА_19 лежав на землі і стогнав, на обличчі була кров, вони подумали, що ОСОБА_19 міг впасти. Вона побігла викликати швидку допомогу, а з ОСОБА_19 залишилась ОСОБА_26 . Потім приїхала швидка допомога і ОСОБА_19 забрали до лікарні. ОСОБА_26 сказала, що ОСОБА_19 пригадував когось в білій футболці.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що приблизно п`ять років потому його разом зі ОСОБА_28 запросили в якості понятих по вул.13-ти Розстріляних, але всіх обставин він вже не пам`ятає. Пам`ятає, що слідчий пояснював їм, що вони присутні в якості понятих. Також пригадує, що їм і ОСОБА_21 слідчий щось роз`яснював. ОСОБА_21 сам розповідав все, при ньому слідчий нічого йому не казав, зауважень не було. У дворі працівники міліції знайшли «железяку», а після вони всі поїхали до магазину на пл. Перемоги, де ОСОБА_21 також розповідав, як знайшов сейф і як вивозив його. Все знімалося на відео. Після їх відвезли до відділу міліції, де вони підписували якісь документи.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 19 травня 2014 року з фототаблицею місцем скоєння злочину є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Оглядом встановлено, що на другому праворуч від центрального входу в магазин вікні відсутнє зовнішнє скло, в лівій частині цього ж вікна внутрішнє скло розбите, решітка, розташована між склом, має пошкодження у вигляді відлому металевих частин у місцях зварювання, а також зігнутості частин решітки. Також виявлено пропажу сейфу, розташованого в сейфовій кімнаті магазину, з грошовими коштами та скутеру «Дельта» темно-синього кольору (т.1 а.п.48-57).
В ході проведення огляду 19 травня 2014 року був оглянутий металевий сейф розмірами 100х50х50 см, пофарбований зеленою фарбою, який складається з двох відділів. Дверцята верхнього відділу мають пошкодження у верхньому лівому куті у вигляді погнутості, запірний пристрій на цих дверцятах має пошкодження у вигляді погнутості робочої частини запірного пристрою. В замковій свердловині, розташованій на дверцятах нижнього відділу сейфу, виявлено частину ключа. Потерпіла ОСОБА_15 , присутня при проведенні огляду, пояснила, що це той самий сейф, який знаходився у сейфовій кімнаті магазину «Жемчуг» та був викрадений в період часу з 17.05.2014 року по 19.05.2014 року, при цьому у верхньому відділенні цього сейфу знаходилися грошові кошти (т.1 а.п. 58-64).
В ході проведення огляду 09 вересня 2014 року біля будинку АДРЕСА_7 в присутності власника ОСОБА_29 був оглянутий скутер «DELTA» чорного кольору, без держ.номера. Оглядом встановлено, що на боковій поверхні рами знаходиться напис «DELTA»; на алюмінієвому блоку двигуна є гравірування «DELTA» «Designed in Japan»; на елементі рами на боковій поверхні є наклейка «ЕХ500Т-В»; на блоці двигуна є цифри «49,9 cm3»; на рамі зазначено номер рами: НОМЕР_1 ; в нижній частині двигуна закріплена прямокутна табличка, на якій заводським способом виконаний напис: 1Р39FМВ07064760. Крім того виявлено відсутність лівого переднього поворотника, пластикове кріплення якого має сліди пошкодження, на рукоятці газу є пошкодження у вигляді відсутності фрагменту рукоятки, в ступиці заднього колеса відсутній механізм гальма, металева кришка на ступиці колеса розбита, фрагменти кришки закріплені на осі колеса, на задньому колесі відсутній бризговик. Зазначений скутер вилучений до Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (т.1 а.п. 68-71).
З дослідженої копії накладної б/н від 29 грудня 2007 року підтверджується, що скутер «DELTA» 2007 року випуску, рама номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , був придбаний 29 грудня 2007 року за 2500 грн. ОСОБА_30 (т.1 а.п.66).
Відповідно до витягу зі звіту оцінювача №430 від 12 вересня 2014 року, вартість скутера «DELTA» 2007 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3, складає 3591,25 гривень (т.1 а.п.74-79).
Дослідженою копією рахунку б/н від 17 травня 2014 року підтверджується факт розрахунків між СПД ОСОБА_31 та СПД ОСОБА_15 за товар (м`які меблі) в сумі 6100 гривень (т.2 а.п.106).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 вересня 2014 року, свідок ОСОБА_29 серед наданих чотирьох фотознімків з зображенням осіб чоловічої статті, на фотознімку № 3 впізнав чоловіка, у якого 06 вересня 2014 року купив скутер «Дельта» чорного кольору. З довідки до протоколу вбачається, що під №3 в протоколі розташована фотографія ОСОБА_14 (т.1 а.п.80-83).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 вересня 2014 року, проведеного з 22.00 години до 00.00 години, місцем скоєння злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_4 . На ділянці місцевості вздовж тильної сторони будинку, розташованого за зазначеною адресою, виявлені сліди боротьби; на поверхні ґрунту та рослинності виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді плям невизначеної форми, а також кепка чоловіча матерчата кольору «хакі», на якій маються плями речовини бурого кольору. Під час огляду всіх кімнатних приміщень будинку слідів боротьби та знарядь скоєння злочину виявлено не було. З плям речовини бурого кольору, виявлених на поверхні трави та ґрунту, зроблені змиви, які вилучені до Костянтинівського МВ, а також вилучені два зразки ґрунту, які також вилучені до Костянтинівського МВ (т.1 а.п.94-104).
В ході проведення огляду 07 вересня 2014 року був оглянутий носимий одяг ОСОБА_17 , а саме: штани, сорочка і сандалії. На зовнішній поверхні пояса штанів та на поверхні лівої штанини цих же штанів виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді плям невизначеної форми. У верхній, плечовій частині задньої поверхні сорочки виявлена пляма речовини бурого кольору невизначеної форми. Зазначені речі були вилучені до Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ( т.1 а.п.88-92).
В ході проведення огляду 08 вересня 2014 року в приміщенні моргу м.Костянтинівка Донецької області був оглянутий труп ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході огляду трупу було виявлено в лівій скроневій області з переходом на тім`яно-потиличну область рану лінійної форми, яка розташована горизонтально відносно тіла, рана з рівними краями довжиною 4,5 см, рана ушита мілковими швами. В правій надбрівній області мається садно з підсохлим дном червоно-коричневого кольору нижче рівня шкіри лінійної форми довжиною 2 см. ( т.2 а.п. 107-109).
В ході проведення огляду 09 вересня 2014 року в період з 08 години 35 хвилин до 09 години 35 хвилин, у квартирі АДРЕСА_8 в присутності ОСОБА_32 були оглянуті носимі речі ОСОБА_14 , а саме: футболка білого кольору та чоловічі джинси синього кольору. На лицевій стороні футболки були виявлені нашарування речовини бурого кольору у вигляді краплин діаметром до 2 мм. При обробці виявлених плям бурого кольору гімофаном контактний шар змінив колір з жовтого на зелений, що свідчить про біологічне походження виявлених краплин. Зазначені речі після огляду були вилучені до Костянтинівського МВ ( т.1 а.п.133-135).
В ході проведення слідчого експерименту 09 вересня 2014 року (який фіксувався за допомогою відеозапису на відеокамеру «Canon» і який було повністю відтворено в судовому засіданні) ОСОБА_14 в присутності захисника ОСОБА_33 і двох понятих розказав та показав на місці про обставини скоєння ним злочинів відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_17 . При цьому, при описанні подій ОСОБА_14 деталізовано та з дрібними уточненнями добровільно розповів, як саме він проник до магазину «Жемчуг» в ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, де знайшов ключі від сейфової кімнати, яким чином дістав гроші з сейфу, зазначив кількість викрадених грошей, де знайшов скутер та яким чином викотив його з магазину разом із сейфом, де залишив сейф. З аналогічними подробицями ним було також описано подію його розбійного нападу на ОСОБА_17 06 вересня 2014 року, механізм спричинення останньому тілесних ушкоджень, відшукано знаряддя скоєння злочину металевий навіс зі слідами речовини бурого кольору, який було вилучено до Костянтинівського МВ (т.1 а.п. 143-147).
Допитаний в судовому засіданні в слідчий ОСОБА_34 пояснив, що ним проводився слідчий експеримент за участю Мушкатьорова у 2014 році. Слідча дія фіксувалася за допомогою відеокамери «Canon». Відеозйомку здійснював спеціаліст ОСОБА_35 Відеокамера мала вбудовану пам`ять, у зв`язку з чим після проведення слідчої дії все було записано на ДВД- диск, доданий до кримінального провадження, який є першим примірником.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_35 пояснив, що у 2014 році він в якості спеціаліста приймав участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого вони їздили на вул. 13-ти Розстріляних, а потім на пл. Перемоги, де обвинувачений розказував про вчинення злочинів. Слідча дії фіксувалася на відеокамеру «Canon», яка за структурою мала інтегровану пам`ять, вилучення якої можливе лише шляхом її ремонту. Об`єм пам`яті відеокамери складав приблизно 4 гб., до 3 годин в середньому. У зв`язку з чим після проведення слідчої дії все записувалося на ДВД - диск без можливості перезапису.
Відповідно до листа голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_36 від 28.01.2019 року №30лк, в рамках кримінального провадження 09 вересня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_14 проводився слідчий експеримент , який фіксувався за допомогою цифрової камери «Canon», яка на той час знаходилась на балансі НДЕКЦ, спеціалісти - криміналісти якого залучаються та проводять вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис під час слідчих експериментів згідно з наказом МВС від 14.08.2012 №700 ( т.6 а.п.202).
Згідно листа Донецького науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 20.02.2019 р. №19/105/6/2-754 на балансі Донецького НДЕКЦ МВС України станом на період проведення слідчого експерименту, а саме на 09.09.2014 року, перебували цифрові відеокамери «Canon» декількох моделей, які до проведення реформи в органах внутрішніх справ України, до листопада 2015 року використовувались при огляді місць подій і інших слідчий дій. Визначити, за допомогою якої саме цифрової камери «Canon» фіксувався слідчий експеримент в рамках даного кримінального провадження не можливо без надання детальних відомостей щодо моделі та інвентарного номеру камери (т.6 а.п.249).
Відповідно до висновку експерта №166 від 18 листопада 2014 року під час перебування в стаціонарі та після судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_17 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана лівої скроневої області голови з переходом на тьмяно-потиличну область, садно правої надбрівної дуги, забій м`яких покривів голови в тім`яній області, осколковий перелам лівої скроневої кістки, лінійний перелам кісток основи черепу, субдуральна гематома /під твердою мозковою оболонкою в проекції лівої півкулі головного мозку згорток крові 70,0 мл/, субарахноїдальний крововилив на зовнішній поверхні лівої скроневої долі, в області лівої тім`яної долі, прямі перелами 7, 8, 9, 10 ребер по середньо-пахвовій лінії ліворуч, забій приниркової клітковини лівої нирки, забій ти руйнування тканин лівої нирки в області воріт. Дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до надходження до стаціонару від дії тупих предметів та відносно живої людини в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті ОСОБА_17 стала тупа травма голови, грудної клітини та попереку, що супроводжувалася забоєм та розривом внутрішніх органів, переламом кісток скелету, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку та набряку головного мозку та легенів ( т.1 а.п.110-113).
Відповідно до висновку експерта №16-166 від 19 листопада 2014 року тілесні ушкодження, які є у ОСОБА_17 , могли утворитися від дії тупого предмета, яким міг бути або предмет, зазначений у постанові, схожий на металевий навіс воріт, як і будь-який інший предмет. Морфологічні особливості травмуючого предмета у зовнішніх пошкодженнях не відобразилися. Тілесні ушкодження, які є в області голови та грудної клітини ОСОБА_17 , могли утворитися при обставинах, зазначених ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту, разом з тим, останній не зазначив механізм спричинення ушкоджень в області попереку. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_17 , можна припустити, що вони могли утворитися від спричинення не менше 4-х впливів. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень можна припустити, що при спричиненні ушкоджень в області голови ОСОБА_17 міг бути у будь-якому положенні тіла в просторі, при нанесенні ушкоджень в область грудної клітини та попереку він міг бути в горизонтальному положенні тіла в просторі та був повернутий лівою поверхнею тіла відносно до травмуючого предмету (т.1 а.п.176-177).
Допитаний в судовому засіданні судово - медичний експерт ОСОБА_37 пояснив, що при проведенні судово- медичної експертизи трупу ОСОБА_17 , йому не надавався відеозапис слідчого експерименту за участю обвинуваченого, хоча на той момент йому було достатньо даних для надання відповідей на питання слідчого. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису неможливо з впевненістю зробити висновок, щодо утворення тілесних ушкоджень в області попереку потерпілого, оскільки обвинувачений на відеозаписі вказує на нанесення удару по тілу потерпілого. Але, якщо враховувати, що від поштовху обвинуваченого, потерпілий впав на правий бік, і він був повернутий по відношенню до обвинуваченого лівої стороною тіла, тоді не виключається можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень при тих обставинах, на які вказував обвинувачений при проведенні слідчого експерименту. Анатомічно 7,8,9,10 ребра зліва розташовані близько від лівої нирки і селезінки. Але селезінка розташовується в передній частині грудної клітини, а нирка по задній частині, що не виключає розриву нирки при переламах ребер без ушкодження селезінки.
Відповідно до висновку судово - імунологічної експертизи №3583-И/14 від 02 жовтня 2014 року, кров ОСОБА_17 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_14 (зразок якої був відібраний 11 вересня 2014 року (т.1 а.п. 150) відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На сорочці, брюках та сандаліях, які належать ОСОБА_17 , вилучених 07 вересня 2014 року в лікарні, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка притаманна йому самому. На футболці білого кольору, належній ОСОБА_14 кров не виявлена (т.1 а.п.155-160).
Відповідно до висновку експерта №1144-ц від 10 жовтня 2014 року (який частково дублює висновок експертизи №3583-И/14 від 02 жовтня 2014 року), при проведенні судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів-змивів з ґрунту і трави, наданих на дослідження, які були вилучені 06 вересня 2014 року на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені сліди крові людини групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_17 не виключається. При проведенні судово-медичної експертизи металевого предмету (дверного навісу), який був виявлений 09 вересня 2014 року на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А, таким чином можливо припустити, що дані сліди крові могли походити від будь-якої людини, група крові якого А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_17 (т.1 а.п.164-170).
Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №740 від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_14 виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, ускладнений синдромом алкогольної залежності (психопатія збудливого кола, нестійка компенсація. Хронічний алкоголізм в ред. МКХ-9). В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, в стані тимчасово розладу психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В зазначений період часу перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. В теперішній час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В ході проведення експертного дослідження ОСОБА_14 пояснював, що:«крадіжку він не вчиняв… скутер не брав. У вересні 2014 року він був зі свої другом, потерпілий це знайомий його друга, все відбувалося у дворі у потерпілого, він пішов з ОСОБА_20 до нього, пішов за коноплею, а ОСОБА_20 пішов до діда. Він не чув, що він з ним робив, а лише чув крик потерпілого, він кричав ім`я ОСОБА_20 . Потім вони пішли…» ( т.2 а.п. 160-163).
Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінальних правопорушень, при яких ОСОБА_14 в ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, повторно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав грошові кошти в розмірі 6100 гривень, належні потерпілій ОСОБА_15 ; в ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, повторно, шляхом проникнення до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно повторно заволодів належним ОСОБА_15 скутером «DELTA» вартістю 3591,25 гривень; 06 вересня 2014 року, приблизно о 18 годині, шляхом проникнення до домоволодіння АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, скоїв розбійний напад на ОСОБА_17 із застосуванням насилля небезпечного для життя і здоров`я останнього, умисно заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких той помер, при цьому заволодівши грошовими коштами ОСОБА_17 в сумі 600 гривень.
Неможливість проведення допиту свідка ОСОБА_16 , у зв`язку з не встановленням його місця знаходження, жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки та сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення інкримінованих злочинів саме ОСОБА_14 .
Разом з тим, суд не бере до уваги надані стороною обвинувачення: протокол огляду місця події від 09.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_9 (т.1 а.п.138-139) та протокол огляду речей ОСОБА_14 від 09.09.2014 року ( т.1 а.п.141-142),оскільки вказані докази не є належними, бо вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо недопустимості протоколу слідчого експерименту від 09 вересня 2014 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_14 з огляду на те, що при проведенні слідчої дії останній не мав статусу підозрюваного, оскільки в порядку ст.208 КПК України, він був незаконно затриманий без отримання дозволу слідчого судді, повідомлення про підозру йому було вручено 09 вересня 2014 року лише о 18 годині 00 хвилин, а слідчий експеримент був розпочатий о 13 годині, з огляду на таке.
Відповідно до ст.42 КПК України підозрюваним є особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
За статтею 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
З дослідженого судом протоколу затримання від 09 вересня 2014 року (т.4 а.п.88-89) вбачається, що ОСОБА_14 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, 09 вересня 2014 року о 09 годині 20 хвилин за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.4, 121 ч.2 КК України, в ході якого останньому повідомлялося про підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснювалися права, в тому числі і право не говорити нічого з приводу підозри проти себе…
Незважаючи на відсутність в протоколі затримання конкретизації підстав для затримання обвинуваченого ОСОБА_14 , у слідчого були всі законні підстави для його затримання, в порядку ст.208 КПК України, зважаючи на сукупність очевидних ознак на його одязі, які вказували на те, що останній вчинив злочин, вилученого в ході проведення розпочатого о 08 години 35 хвилин 09 вересня 2014 року огляду квартири АДРЕСА_8 (за місцем мешкання ОСОБА_38 ), під час якого була вилучена футболка білого кольору, належна ОСОБА_14 з нашаруванням речовини бурого кольору у вигляді краплин діаметром до 2 мм біологічного походження (т.1 а.п.133-135). Про відсутність слідів крові у зазначених плямах на футболці ОСОБА_14 було встановлено лише після проведення 02 жовтня 2014 року судово - імунологічної експертизи №3583-И/14, тобто майже через місяць після затримання останнього.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2014 року, не містить чітко викладених ознак недопустимого доказу, отриманий відповідно до встановленого КПК України порядку, оскільки ОСОБА_14 був затриманий 09 вересня 2014 року о 09.20 годині, на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України, і з цього часу має статус підозрюваного, а слідчий експеримент з ним проводився 09 вересня 2014 року з 13.10 годині до 14.08 години.
Крім того, суд критично ставиться до доводів сторони захисту з приводу недопустимості протоколу слідчого експериментувід 09 вересня 2014 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_14 з огляду на не роз`яснення йому права, передбаченого ст.63 Конституції України, відмовитися від дачі показань відносно себе, а також не роз`яснення прав понятим. Доводи сторони захисту в цій частині спростовуються протоколом затримання від 09 вересня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_14 роз`яснювалися його права, передбачені ст. 42 КПК України; протоколом слідчого експерименту від 09 вересня 2014 року, в ході якого ОСОБА_14 під підпис, в присутності захисника ОСОБА_33 , також роз`яснювалися його права; а також показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснював, що при проведенні слідчого експерименту слідчий щось роз`яснював йому і ОСОБА_14 .
Також суд критично оцінює і не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу проведення слідчого експерименту від 09.09.2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_14 , в частині його проведення за кримінальним провадженням від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, оскільки про підозру у вчиненні вказаного злочину йому було повідомлено лише 19 вересня 2014 року, а постановою прокурора ОСОБА_39 вказані матеріали досудового розслідування були об`єднані в одне провадження лише 22 вересня 2014 року, з огляду на те, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 травня 2014 року, до реєстру були внесені відомості щодо вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_15 невідомою особою. Між тим, в ході проведення слідчого експерименту 09 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_14 в присутності понятих і захисника, окрім обставин злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст. 121 КК України, повідомив слідчому також і про вчинення ним крадіжки майна потерпілої ОСОБА_15 в ніч з 18 травня 2014 ркоу на 19 травня 2014 року, після чого, після перевірки слідчим показів обвинуваченого, останньому було повідомлено 19 вересня 2014 ркоу про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Суд також не враховує заперечення сторони захисту з приводу повідомлення про підозру за ч.3 ст.185 КК України 19 вересня 2014 року, тобто після проведення слідчого експерименту за його участі 09 вересня 2014 року, оскільки є загально відомим факт захоплення адміністративних будівель державних установ м. Костянтинівки Донецької області, у тому числі Костянтинівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, незаконним збройними формуваннями так званої «ДНР» у період з квітня 2014 ркоу по липень 2014 року.
Що стосується допустимості відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_14 , суд зазначає, що відеокамера є засобом технічної фіксації, а не оригінальним примірником носія інформації. Так, саме копія інформації, знятої з засобу технічної фіксації є оригінальним примірником технічного носія інформації, а тому доводи захисника про недопустимість додатку до протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_14 від 09.09.2014 року у вигляді ДВД диску також є безпідставними.
Суд ставиться критично та не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження права власності потерпілої ОСОБА_15 на скутер «Дельта», оскільки цей скутер був придбаний у 2007 році, в той час як до 14.10.2011 року (до набрання законної сили постановою КМУ «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» від 26.09.2011 року №1029) скутери (мопеди), які мають об`єм двигуна менше ніж 50 куб. см., не було віднесено до транспортних засобів, внаслідок чого реєстрація права власності на них в Державтоінспекції законом не вимагалась; в той же час право власності ОСОБА_15 на згаданий скутер іншими учасниками провадження або третіми особами не піддається сумніву.
Крім того не заслуговують на увагу суду доводи сторони захисту про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 т. 289 КК України з огляду на відсутність речових доказів у вигляді металевого сейфу та скутеру, з наступних підстав.
Так, в ході проведення оглядів 19 травня 2014 року та 09 вересня 2014 року ( т.1 а.п. 58-64, 68-71) слідчим були детально оглянуті металевий сейф розмірами 100х50х50 см, пофарбований зеленою фарбою та скутер «DELTA» чорного кольору, без д/н. Крім того, до протоколів огляду додані фототаблиці з зображенням оглянутих предметів з різних ракурсів і фіксацією їх індивідуальних ознак.
Відповідно до розписок (т.1 а.п.65,72) від 19.05.2014 року та від 17.09.2014 року потерпіла ОСОБА_15 отримала від працівників міліції на зберігання металевий сейф і скутер до вирішення питання по суті. Вироками Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2016 р. та 16.062017 р. обвинувачений ОСОБА_14 був засуджений за вчинення інкримінованих злочинів, але вказані вироки були скасовані судом апеляційної інстанції.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що вказані сейф і скутер на теперішній час у неї відсутні, оскільки вона зобов`язувалася зберігати їх до прийняття відповідного рішення по ним.
З огляду на що, доводи потерпілої ОСОБА_15 заслуговують на увагу суду і визнаються поважною причиною неможливості надання суду для дослідження в якості речових доказів металевого сейфу і скутеру. Між тим, не дослідження безпосередньо в судовому засіданні вказаних речових доказів жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_40 у вчиненні злочинів, інкримінованих йому в провину.
Також суд ставиться критично та не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо застосування відносно нього заходів психічного та фізичного тиску з боку працівників Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області під час досудового розслідування, внаслідок чого він, начебто, оговорив себе, визнавши себе винним у скоєнні інкримінованих злочинів, та розцінює такі показання як спосіб уникнути кримінальної відповідальності та покарання за скоєне, оскільки за результатами перевірки повідомлені ним факти не знайшли свого підтвердження, що вбачається з постанови ст. слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Донецької області від 13 січня 2016 року, відповідно до якої кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Крім того, як спосіб захисту суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_14 в тій частині, що він перебував в інших місцях в час скоєння злочинів, оскільки ці показання жодним чином об`єктивно не підтверджені належними в допустимими доказами. Більш того, під час проведення слідчого експерименту 09 вересня 2014 року, відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні з цифрового носія, ОСОБА_14 детально і послідовно розповів і показав, коли і як вчинив злочини, при цьому його пояснення повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні вище переліченими доказами.
Крім іншого, в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту на підтвердження алібі обвинуваченого ОСОБА_14 , були допитані в якості свідків мама обвинуваченого - ОСОБА_41 , дружина обвинуваченого - ОСОБА_32 , а також ОСОБА_42 .
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що з кінця травня по середину липня 2014 року, у зв`язку з приходом «ДНР» син мешкав разом з нею. Їй телефонувала ОСОБА_18 і повідомила, що її син знову вчинив крадіжку з магазину, викрав сейф, в якому були гроші і мопед. На її питання син повідомив, що придбав мопед, на її запитання, де на нього документи, він відповів, що немає. Син користувався мопедом менше ніж два місяці, після чого продав його. Про вчинення злочинів вона дізналася, після того, як сина затримали біля під`їзду її будинку. 17 травня 2014 року вони всією родиною їздили в гості до її брата в м. Дзержинськ. Потім вона повернулася додому, а її син з дружиною і дитиною повернувся наступного дня. 18 травня 2014 року він приходив до неї, та приблизно о 20 годині він пішов до дружини і більше того дня вона його не бачила. Крім того, свідок пояснила, що вона була присутня в попередніх судових засіданнях, коли розглядалася справа іншим складом суду.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що з 2012 року вона разом з ОСОБА_21 спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_5 . Вони мають спільну з ним дитину, народжену у 2013 році. В травні 2014 року у зв`язку з напруженою ситуацією в місті з приходом «ДНР», ОСОБА_21 почав мешкати у своєї матері в будинку АДРЕСА_10 квартира в іншому під`їзді. При цьому він приходив до них, а потім повертався до мами ввечері. Про крадіжку з магазину вона дізналася від працівників поліції після затримання ОСОБА_21 . Їй відомо, що ОСОБА_21 в кінці літа 2014 року придбав собі мотоцикл чорного кольору, який зберігав в гаражі і користувався ним за потребою. Вони з ОСОБА_21 дійсно зустрічали власницю магазину ОСОБА_43 , яка кричала їм на рахунок крадіжки в магазині, але ОСОБА_21 пояснив їй, що це у зв`язку з крадіжкою, яка була. 6 або 7 вересня, після дзвінка друга ОСОБА_23 , ОСОБА_21 пішов йому допомагати. Приблизно о 17.00-17.30 годині він в стані сп`яніння повернувся додому і ліг спати. Прокинувшись о 20 годині, він допоміг їй викупати дитину, потім увімкнув телефон, до когось зателефонував, повідомив, що телефонував покупець мопеду і пішов приблизно о 20.30 годині. Повернувся він приблизно о 21.30-22.00 годині. Того дня він був одягнений у білу футболку.
Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні пояснив, що за проханням мами ОСОБА_21 він дає свідчення в суді. Йому відомо, що ОСОБА_21 мав скутер, придбаний ним перед військовими діями у 2014 році. У 2014 році наприкінці серпня, у вихідний день, вони разом з ОСОБА_21 випивали на п`ятому ставку. До них підійшов чоловік, приблизно його віку, потім ОСОБА_21 відійшов з ним в сторону, а коли повернувся, сказав, що придбає мопед, у зв`язку з чим він зробив висновок, що обвинувачений домовлявся з чоловіком про придбання скутера, але розмови між ними він не чув. Того дня чоловік був без скутера, скутер він побачив один раз в гаражі у ОСОБА_21 і зробив висновок, що це саме той скутер, про який ОСОБА_21 нібито домовлявся з чоловіком. Після того, вони бачилися з ОСОБА_21 дня три потому, а потім зустрічалися через місяць. В жовтні місяці він від матері дізнався про затримання ОСОБА_21 і тоді розповів їй про події, що відбувалися на ставку. Раніше його жодного разу не викликали для допиту.
Показання свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_32 , які є родичами останнього, та ОСОБА_46 , який перебуває у дружніх стосунках із ним, суперечать іншим дослідженим судом доказам: протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , показам свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_25 висновкам експертиз, які вказують на причетність ОСОБА_14 до злочинів, з огляду на що, суд критично ставиться до показань вказаних свідків, які свідчили на користь обвинуваченого на підтвердження висунутого ним алібі, розцінюючи їх показання як спробу допомогти обвинуваченому ОСОБА_14 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. Крім того, суд зауважує, що на протязі проведення досудового слідства і судового розгляду з 2014 року по 2019 рік, ані обвинувачений, ані захисники, клопотання про допит свідків не заявляли.
Тож, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при вище викладених обставинах беззаперечно доведена в судовому засіданні, тож кваліфікує його дії: - за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення; - за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, повторно; - за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; - за ч.2 ст.121 КК України, як заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.
Також суд зазначає, що дії обвинуваченого ОСОБА_14 по епізоду незаконного заволодіння скутером «DELTA», який мав місце в ніч з 18 травня 2014 року на 19 травня 2014 року, стороною обвинувачення були перекваліфіковані з ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 289 КК України. За наведених обставин, раніше висунуте ОСОБА_14 обвинувачення фактично не змінилося, діючим КПК України не передбачено в цьому випадку розгляд даного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно ст.12 КК України, є тяжкими і особливо тяжким злочинами, обставини кримінальних правопорушень, непоправні наслідки у виді смерті потерпілого ОСОБА_17 , дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти власності і був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, не працював до затримання, хоча є працездатним, з його слів проживав в цивільному шлюбі з жінкою та має від неї дитину, але батьком дитини в свідоцтві про народження не записаний, за місцем проживання характеризується негативно. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_14 до вчиненого, критику до своєї протиправної поведінки не висловлює.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 за кожним зі злочинів окремо, суд визнає скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння, і, крім того, за злочини, передбачені ст.ст. 187 ч.4, 121 ч.2 КК України скоєння злочину відносно особи похилого віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_14 за кожне з вчинених кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, наслідків вчиненого, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, обвинуваченому слід призначити обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Враховуючи положення ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_14 необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом часткового складання покарань.
Одночасно суд враховує, що ОСОБА_14 раніше був засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, і в період іспитового строку він знову скоїв нові злочини, а тому суд, при призначенні йому покарання у відповідності з ч.1 ст. 71 КК України вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.
Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_15 в частині вимог про відшкодування матеріальних збитків в сумі 7300 грн. підлягає частковому задоволенню в сумі 6100 грн., оскільки в цій частині він повністю підтверджений матеріалами справи, крім того суд вважає, що її ж цивільний позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. також підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого позивачка дійсно перенесла хвилювання і стрес через порушення свого права власності, і розмір визначеної нею шкоди відповідає принципам розумності і справедливості.
Цивільний позов, заявлений прокурором про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_14 на користь держави витрат на лікування потерпілого ОСОБА_17 у комунальній медичній установі в сумі 217,18 грн. підлягає задоволенню, оскільки повністю підтверджений матеріалами справи.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_14 покарання шляхом часткового складання покарань та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупності вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2014 року (не відбуте покарання у видії чотирьох років позбавлення волі), остаточно призначивши до відбування ОСОБА_14 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з дня фактичного затримання з 09 вересня 2014 року.
Зарахувати ОСОБА_14 у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 09 вересня 2014 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_15 6100 (шість тисяч сто) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_14 в дохід держави 217 (двісті сімнадцять) гривень 18 копійок в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого в комунальній медичній установі.
- металевий сейф зі слідами злому, скутер «DELTA», передані під розписку ОСОБА_15 , - вважати повернутими за належністю;
- змиви плям речовини бурого кольору, зразок крові ОСОБА_14 , штани сірі, сорочку в клітинку різних кольорів, сандалії шкіряні, металевий предмет із закругленим кінцем, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, - знищити;
- футболку білу, джинси сині, кросівки білі, - повернути за належністю ОСОБА_14 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: Судді: