Провадження №: 1-кп/755/1336/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року за № 0006202 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, який ухвалою від 07.08.2019 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того, зазначив про відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Обвинувачена просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Дослідженням змісту обвинувального акту, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонам кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, особа, якій висунуте обвинувачення, повинна бути детально поінформована про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які ніби-то мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона: «будучи прийнятою на роботу до ТОВ «Омега» СМ «Варус» , за адресою Андрія Малишка, 3 наказом № 108-КП від 12.06.15 року була призначена касиром торгового залу СМ «Варус».

Являючись, згідно договору про повну матеріальну відповідальність особою та знаючи, що згідно з п. 1. працівник, що займає посаду або виконує роботу, зв`язану з проведенням розрахунково-касових операцій, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження, ввірених йому підприємством в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей, прийнятих на підставі (акта прийому-передачі або інвентаризації опису) і відносно тих ТМЦ, які будуть передаватися йому в підзвіт, в майбутніх періодах на протязі терміну дії трудового договору і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів до запобігання шкоди; своєчасно повідомляти дирекції підприємства і керівництву підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати та подавати в установленому порядку товарно- грошові та інші звіти про рух і залишок довірених йому матеріальних цінностей; не передавати (не приймати) без супровідних документів ніяких ТМЦ; брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей; провести у встановлені терміни передачу, ввірених йому ТМЦ, в разі тривалої відсутності на робочому місці або звільнення; у разі виявлення недостачі переданих під звіт ТМЦ, працівник зобов`язується відшкодувати недостачу у встановленому порядку. Обсяги недостачі визначаються виходячи з фактичних витрат на підставі даних бухгалтерського обліку, що підтверджують залишкову вартість відсутніх ТМЦ. У випадку крадіжки, або злочинного знищення ТМЦ, розмір шкоди визначається виходячи зі звичайних цін, діючих на день виявлення такої недостачі; якщо робітник відмовляється відшкодувати шкоду, нанесену підприємству; недостача відшкодовується в судовому порядку на підставі ч.3 ст. 136 КЗП України; працівник не несе матеріальної відповідальності у разі, якщо шкода заподіяна не за його вини.

Також згідно робочої інструкції ТОВ «Омега» затвердженої директором ТОВ «Омега» ОСОБА_6 касира СМ «Варус», з якою під підпис була ознайомлена ОСОБА_3 , а саме розділу 2 пункту 2.7 касир забезпечує зберігання грошових коштів, які знаходяться в касі реєстраторів розрахункових операцій та інших матеріальних цінностей.
У окремих випадках, визначених законодавством, на Працівника, винного в заподіянні шкоди Товариству, покладається обов`язок відшкодування прямої дійсної шкоди в повному обсязі без будь-яких обмежень.

В період часу з 12 червня 2015 р. по 24.07.2019р. ОСОБА_3 , працюючи касиром «Варус», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишки, 3, будучи матеріально відповідальною особою, привласнила грошові кошти ТОВ «ОМЕГА» у розмірі 1861 грн. шляхом вилучення із каси.

Так, ОСОБА_3 , 09.07.2019 року приблизно о 17.30 год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині СМ «Варус», ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти у сумі 105 грн. 98 коп., шляхом здійснення операції відміни товару, чим завдала матеріального збитку ТОВ «Омега».

Продовжуючи свій злочинній намір, 10.07.2019 року приблизно о 17.20. год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині СМ «Варус», ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 195 грн.90 коп.

Продовжуючи свій злочинній намір, 13.07.2019 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині СМ «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 413 грн. 29 коп.

Крім того, 13.07.2019 року приблизно о 19.00 ОСОБА_3 користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 50 грн 39 коп.

Продовжуючи свій злочинній намір, 14.07.2019 приблизно о 17.30., перебуваючи за своїм робочим місцем місцем касового відділення у магазині СМ «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 313 грн. 08 коп.

19.07.2019 року приблизно о 17.40 год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині СМ «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 250 грн. 41 коп.

Крім того, 20.07.2019 року приблизно о 18.00 год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині CM «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 272 грн.69 коп.

Продовжуючи свій злочинній намір, 22.07.2019 приблизно о 17.10., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині CM «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 272 гри. 69 коп.

Продовжуючи свій злочинній намір, 23.07.2019 року приблизно о 18.30 год., перебуваючи за своїм робочим місцем касового відділення у магазині CM «Варус» ТОВ «Омега», який розташовується за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, привласнила з каси «Варус» грошові кошти, шляхом операції відміни товару, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега» у сумі 105 грн. 42 коп.

Однак всупереч вищевикладеного період часу з 09.07.2019 по 23.07.2019 ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний намір користуючись до доведення до кінця умовами, привласнила грошові кошти у сумі 1861 грн.. чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега».

Так в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 привласнила грошові кошти у сумі 1861 грн., чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега», однак при підрахунку сум матеріальної шкоди по кожному інкримінованому їй епізоду привласнення грошових коштів, виявилось фактична невідповідність загальної суми зазначеною прокурором 1861 грн., тоді як за підрахунками суду загальною сумою є 1979 грн. 85 коп.

Таким чином незрозуміло, яка фактично матеріальна шкода була завдала ТОВ «Омега», внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 .

Крім того прокурор підсумовуючи виклад обвинувачення зазначив: «однак всупереч вищевикладеного період часу з 09.07.2019 року по 23.07.2019 року ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний намір користуючись до доведення до кінця умовами, привласнила грошові кошти у сумі 1861 грн., чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Омега».

З зазначеного неможливо зрозуміти, що мав на увазі прокурор під виразом «однак всупереч вищевикладеного з 09.07.2019 року по 23.07.2019 року ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний намір користуючись до доведення до кінця умовами, привласнила грошові кошти у сумі 1861 грн.», тобто чи це є підсумок злочинних дій ОСОБА_3 , чи окремий епізод.

Також слід звернути увагу на те, що як вбачається з обвинувального акту прізвище обвинуваченої зазначено " ОСОБА_7 », що не відповідає прізвищу вказаному у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , згідно якого прізвище обвинуваченої « ОСОБА_7 ».

У той час деталі вчинення кримінального правопорушення, а також надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення відіграють важливу роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського Суду від 24 квітня 2008 року (справа «Жогло проти України») та від 26 березня 1996 року (справа «Дурсон проти Нідерландів») усі докази зазвичай повинні бути представлені у відкритому судовому засіданні в присутності підсудного для забезпечення можливості надати аргументи у відповідь, оскільки обвинувачення не повинно ґрунтуватись виключно чи вирішальною мірою на тих показаннях, які сторона захисту не могла оскаржити.

Тож, не вдаючись до оцінки правильності кваліфікації дій на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до висновку, що указане, в своїй сукупності, свідчить, що даний обвинувальний акт містить не коректну фабулу обвинувачення, яка виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, та її юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення), тобто правову модель злочину.

Натомість, міжнародні стандарти у галузі, судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування правом на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

При цьому, суд приймає до уваги вимоги положень ст. 22 КПК України, відповідно до яких функцією суду є лише розгляд справи, під час якого він лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, і недопустимим є покладення на суд функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Також, відповідно до ст. 337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.

Разом з тим, зміна правової кваліфікації та / або обсягу обвинувачення прокурором відповідно до положень ст. 338 КПК України можлива виключно в разі встановлення під час судового розгляду саме нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, і така зміна неприпустима в разі допущених при обвинуваченні особи суперечностей чи неповноти, а тим більше описок.

Також, кримінально-процесуальний закон не містить положення про обов`язок суду чекати, коли прокурор скористається своїм правом на зміну обвинувачення в суді, а також і права суду пропонувати або примушувати прокурора змінити обвинувачення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 128, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року за № 0006202 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.191 КК України - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08 год. 30 хв. 23.08.2019 року.

Суддя