Справа № 569/725/19

УХВАЛА

17 січня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника скарги адвоката ОСОБА_3 , слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) розглянув у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -

встановив:

ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_3 у скарзі просять скасувати постанову слідчого від 26.12.2019 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0006056 від 09.09.2017 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (далі це ж кримінальне провадження).

У скарзі вказують, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженню. 21.12.2018, було подано клопотання, у якому просили додатково допитати потерпілого ОСОБА_6 щодо причин несвоєчасного звернення за медичною допомогою після фактичного травмування; звернутись до слідчого судді за отриманням тимчасового доступу до медичних документів хворого ОСОБА_6 щодо його стаціонарного лікування у Рівненській центральній міській лікарні; за результатами допиту потерпілого звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення додаткової судово медичної експертизи отриманих ОСОБА_6 травм; провести слідчі дії з метою встановлення осіб з числа працівників та відвідувачів кафе, які були очевидцями подій з метою отримання інформації щодо обставин травмування потерпілого.

Слідчий безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання. Обов`язок доказування обставин, а також звернення з клопотанням до слідчого судді для проведення експертиз покладається, на слідчого, що передбачено ч.1 ст.92, ст. 242 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Слідчий скаргу заперечив.

Дослідивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч.1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч.1 ст. 244 КПК України , у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

Згідно п.8 ч.3 ст. 42 КПК України, підозрюваний/обвинувачений має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства, сторона захисту наділена самостійним правом звернутись до слідчого судді з клопотанням про отримання тимчасового доступу до документів та проведення експертизи.

Крім цього, згідно положень КПК України до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про зобов`язання слідчого звернутись з відповідними клопотаннями до суду.

Така позиція відповідає вимогам статті 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, та частини 3 цієї статті, згідно якої, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, потерпілий наділений правом, а не обов`язком передбаченим п. 6 ч.1 ст. 56 КПК України, давати пояснення, показання або відмовитися їх давати, і примушування до показань є неприпустимим.
Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_5 в ході дачі показань вказав, на коло осіб, які були очевидцями події. Останні уникали від явки до органу досудового розслідування для допиту в якості свідків, з різних підстав.
Враховуючи вище наведене, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту прийнято обґрунтовано, підстав для її скасування не вбачається, а тому у задоволення скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 308 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 26.12.2019 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0006056 від 09.09.2017 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1