ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/466/19 Справа № 187/1576/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -
за участю:
прокурорів ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що підставами повернення обвинувального акту є те, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України неконкретизоване, так як стороною обвинувачення не визначено, в який конкретно спосіб ОСОБА_6 заволодів бюджетними коштами (в який спосіб звернув їх на власну користь), а тому суд не має можливості розглянути такий обвинувальний акт і повертає його прокурору для усунення недоліків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України. Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, адже містить фактичні обставини провадження, сформульоване обвинувачення, всі елементи складу злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також спосіб заволодіння бюджетними коштами. Зазначає, що обвинувальний акт повертається вже не вперше та в ухвалі від 22 листопада 2018 року не зазначено раніше викладені в ухвалах суду підстави для повернення обвинувального акту, що свідчить про усунення органом досудового розслідування недоліків, які, на думку суду, перешкоджали призначенню до розгляду обвинувального акту по суті.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор та представник потерпілого підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.
Однак суд цих вимог закону не дотримався.
Згідно ухвали суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, посилався на те, що органом досудового розслідування не визначено, в який конкретно спосіб ОСОБА_6 заволодів бюджетними коштами (в який спосіб звернув їх на власну користь). Виходячи з цього, суд дійшов висновку про неконкретизованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України.
Між тим, суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
З пред`явленого обвинувачення видно, що фактичні обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, які слідчі вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Як видно з матеріалів судового провадження, в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначених кримінальних правопорушень та кваліфікації його дій, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 415 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4