Справа № 755/2368/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017509 від 17 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працює в ТОВ «МЕТ-ІНДУСТРІЯ» комірником, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-19 серпня 2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 296 КК України;

-29 травня 2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України;

-27 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; вирок змінений Апеляційним судом міста Києва 12 березня 2015 року та в подальшому Ухвалою ВССУ від 28 жовтня 2015 року та призначено покарання у виді 6 місяців арешту. Згідно довідки про звільнення серії КІБ №13759 був звільнений з Березанської ВК 03 грудня 2015 року по відбуттю покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 16 грудня 2014 року приблизно об 13 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Регенераторна, 4 у приміщенні супермаркету «Новус», побачив гаманець, який знаходився на клавіатурі терміналу з переказу грошових коштів та в останнього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав гаманець чорного кольору, вартістю 200 грн, в якому знаходились грошові кошти в сумі 372 гривні та діамант 0,35 карата, вартістю 16500 гривень, а вського на загальну суму 17072 гривні.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи , що таємно заволодів чужим майном, з місця вчинення злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 17072 гривні.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, розмір шкоди, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та підтвердив, що забрав гаманець із клавіатури терміналу в супермаркеті «Новус» потім ще походив по магазину, пересвідчився що його ніхто не розшукує вийшов із магазину та приніс гаманець до себе додому. Коли через деякий час прийшов знову до магазину то був зупинений охороною. Одразу підтвердив що гаманець у нього вдома. У скоєному щиро розкаюється. Від суду ніколи не переховувався, а просто відбував покарання за рішенням ВССУ. На теперішній час влаштувався на роботу та з 2014 року до кримінальної відповідальності не притягався.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; фактичні обставини справи та характер злочинних дій, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, той факт що викрадені речі потерпілому повернуті.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше судимий за злочини проти власності, щоправда негативних характеристик немає, на спеціальних обліках не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину (ч. 4 ст. 296 КК України).
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах.
З урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, згідно ст.12 КК України, зазначеними вище даними про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, сумлінне відвідування всіх судових засідань, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, позицію прокурора у судових дебатах, конкретні обставини справи, той факт що з часу вчинення злочину пройшов значний час за який обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягався, влаштувався на роботу, від останнього покарання відповідно до Ухвали ВССУ не ухилявся, а відбув повністю про що свідчить довідка про звільнення від 03 грудня 2015 року, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у мінімальних межах, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обраний, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту закінчився та підстави для обрання його на даному етапі відсутні.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: гаманець чорного кольору із каменем прозорого кольору схожим на діамант, які передані потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні ОСОБА_5 ; DVD диск з записом відеокамер «Новус» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя