КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Райківщина Яготинського р-ну Київської обл., громадянина України, розлученого, що має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 18 квітня 2019 включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року скасувати та вирішити питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків - носіння електронного браслету, не відвідування місця події з його опечатуванням.
Захисник вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню, через порушення слідчим суддею вимог КПК України.
Посилається на необґрунтованість підозри та зазначає, що фабула підозри, сформульована у повідомленні про підозру від 18 лютого 2019 року та клопотанні слідчого, є формальною, скороченою та такою, що не відповідає обставинам події, яка сталась 18 лютого 2019 року.

Підозра у вчиненні дій, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, визначена фактично виключно на підставі показань підозрюваного ОСОБА_6 , які при не відображені належним чином у повідомленні про підозру.

Апелянт вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні достатні докази, які б виправдовували застосування найсуворішого запобіжного заходу з метою подальшого досудового розслідування.

Також сторона захисту вказує на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та зазначає, що ризики вчинення підозрюваним дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, мають бути підтверджені об`єктивними даними та не повинні обгрунтовуватись формально.
Крім того, захисник посилається на невиконання слідчим вимог, передбачених ч. 2, 3 ст. 184 КПК України, при цьому вказує, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу був призначений на 20 лютого 2019 року, та під час судового засідання було з`ясовано, що підозрюваному та захисникам не було вручено копію клопотання та документів, якими воно обгрунтовується, в порушення вимог ст. 184 КПК України, чим були грубо порушені права підозрюваного, оскільки він був позбавлений можливості реалізовувати власний захист на належному рівні.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000256, внесеному 18 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 лютого 2019 року, приблизно о 02 години 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, розпочалась словесна суперечка. В ході вищевказаного конфлікту в ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, відшукав в приміщенні будинку тупий дерев`яний предмет з плоскою переважаючою поверхнею, після чого вищевказаним предметом, умисно наніс удари в область голови ОСОБА_10 , внаслідок чого настала смерть останньої.
Згідно повідомлення про причину смерті від 18 лютого 2019 року причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є набряк мозку, забій мозку, закрита внутрішньочерепна травма.
18 лютого 2019 року о 03 год. 25 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та того ж дня
ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
19 лютого 2019 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року зазначене клопотання було задоволено.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

З урахуванням зазначеного доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, є безпідставними.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування.

Матеріали судового провадження містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 ,даних про його особу, застосував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 18 квітня 2019 включно залимшити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1803/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1