КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1083/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 389 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0003442 стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 11 червня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

за участі: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Як зазначив суд першої інстанції у вироку, 07 вересня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003442 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_7 22 червня 2018 року був засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 11 липня 2018 року. 16 липня 2018 року до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшло розпорядження Білоцерківського міськрайонного суду про виконання вироку, що набрав законної сили. 20 липня 2018 року в приміщенні Білоцерківського МРВ з питань пробації ОСОБА_7 вручено направлення на відбування покарання до КП БМР «ЖЕК № 7» для відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ч. 1 ст. 37 КК України.

Відповідно до наказу начальника КП БМР «ЖЕК № 7» ОСОБА_9 від 23 липня 2018 року за № 14 - АК ОСОБА_7 прийнятий на роботу по благоустрою території КП БМР «ЖЕК № 7» для проходження громадських робіт строком 240 годин, безоплатно, з режимом роботи до 4 годин в день, згідно з графіком роботи, з яким ОСОБА_7 ознайомлений. Однак, ОСОБА_7 без поважних причин не з`являвся для відбування призначеного судом покарання, виклики ігнорував, в зв`язку з чим 02 серпня 2018 року йому Білоцерківським МРВ з питань пробації винесено застереження у вигляді письмового попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно довідки Білоцерківського МРВ з питань пробації № 32/1200 від 29 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_7 фактично не відпрацював згідно рішення суду 240 годин громадських робіт, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винним у пред`явленому обвинуваченні, в порушення вимог ст. 374 КПК України не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише вказав у чому ОСОБА_7 обвинувачувався органом досудового розслідування, отже вирок не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України та підлягає скасуванню, як постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначених у ч. 1 ст. 412 КПК України.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційного прохання, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. А вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Цих вимог закону, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не дотримав, оскільки обвинувачення щодо ОСОБА_7 , яке визнав доведеним, в мотивувальній частині вироку взагалі не сформулював, а виклав обвинувачення, яке було сформульоване органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Так, системний аналіз положень ч. 3 ст. 374 КПК України, п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 17 та ст. 91 КПК України дає підстави для висновку про те, що під обвинуваченням, визнаним судом доведеним, слід розуміти висновок суду, який зроблений у стверджувальній формі про доведення факту вчинення певною особою діяння, яке підпадає під ознаки конкретного злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, описом цього діяння із викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що характеризують це діяння. Обвинувачення, яке висунуте певній особі органом досудового розслідування чи прокурором і наведене в обвинувальному акті не є висновком суду у стверджувальній формі про вчинення цією особою злочину, тому обвинувачення органу досудового розслідування не може підміняти обвинувачення, визнане судом доведеним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції не були виконані вимоги ч. 3 ст. 374 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 412 КПК України це порушення закону є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України - підставою для скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України обвинувачення у разі визнання особи винуватою формулює суд, який ухвалює обвинувальний вирок.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4