ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2450/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/58/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 р. м.Тернопіль

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю

підозрюваної - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Київ, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст. 190 КК України та застосовано до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 00 год. 00 хв. 30 березня 2019 року.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу відмовлено.

Ухвалою також визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 3454, МФО 820172, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба, призначення платежу застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0002609 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року).

У випадку внесення застави, покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 30 березня 2019 року, наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись із спілкуванням із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати, у разі наявності, до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002609 за ч.1 ст.190 КК України.

Встановлено, що впродовж червня липня2018 ОСОБА_7 , яка представилась « ОСОБА_11 », шляхом обману під приводом проведенням «обряду очищення» заволоділа грошовими коштами у сумі 25 500 гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також, слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002627 за ч.3 ст.190 КК України.

Встановлено, що впродовж червня липня 2018 ОСОБА_7 , яка представилась « ОСОБА_11 », шляхом обману під приводом проведенням «обряду очищення» заволоділа грошовими коштами у сумі 267 146 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також, слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002628 за ч.3 ст.190 КК України.

Встановлено, що впродовж червня серпня 2018 ОСОБА_7 , яка представилась « ОСОБА_11 », шляхом обману під приводом проведенням «обряду очищення» заволоділа грошовими коштами у сумі 448 192 гривень, чим спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

12.12.2018 матеріали кримінальних проваджень №0002609, №0002627, №0002628,об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний №0002609.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку,громадянку України,уродженку м. Київ, проживаючу та зареєстровану по АДРЕСА_1 , раніше не судиму, про те, що вона підозрюється у вчиненні злочинів передбачених, ч.1,3 ст. 190 КК України.

В травні 2018 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману під приводом зняття порчі. З цією метою упродовж травня-серпня 2018 року було розміщено у друкованих виданнях Пресової агенції «Вільне життя» та газети «RІА Плюс» публікації наступного змісту: «Пані Уляна, фіналістка битви екстрасенсів! Вирішить сімейні проблеми! Зніме вінок безшлюбності, порчу, пристріт, родове прокляття! Виведе з чорної смуги невдач та депресії. Врятує від алкогольної та ігрової залежності. Поставить захист на все життя за допомогою старовинних молитв. Тел.».

21 червня 2018 року в ранкову пору доби ОСОБА_12 прочитавши у газеті «Вільне життя» вищезазначену публікацію зателефонувала за вказаним номером телефону з метою вирішення особистих проблем. У ході телефонної розмови ОСОБА_7 , представившись « ОСОБА_11 », запросила ОСОБА_12 на особисту зустріч вказавши при цьому місце зустрічі будинок АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 червня 2018 року у ранкову пору доби ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , в ході спілкування із ОСОБА_12 , пообіцяла допомогти останній у вирішенні її особистих проблем та повідомила, що необхідно провести «обряд очищення» її грошей, які через 33 дні поверне, не маючи на меті виконати обіцяне.

В подальшому під приводом проведення «обряду очищення», ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами у сумі 1 500 гривень, які ОСОБА_12 передала їй 26.06.2018 року особисто в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , 2 000 гривень, переданими ОСОБА_12 28 червня 2018 року особисто за тією ж адресою, 4 500 гривень 04 липня 2018 року, 1 500 гривень 07 липня 2018 року, 3 000 гривень 09 липня 2018 року, 2 000 гривень 14 липня 2018 року, а також 11 000 гривень 19 липня 2018 року, шляхом банківського переказу від ОСОБА_12 ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 25 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім того, 21 червня 2018 року в ранкову пору доби ОСОБА_13 прочитавши у газеті «RІА Плюс» вищезазначену публікацію зателефонував за номером телефону вказаним у публікації з метою вирішення особистих проблем. У ході телефонної розмови ОСОБА_7 , представившись « ОСОБА_11 », запросила ОСОБА_13 на особисту зустріч, вказавши при цьому місце зустрічі будинок АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочиннийумисел, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_13 шляхом обману, 22 червня 2018 року близько 09 години ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , в ході спілкування із ОСОБА_13 , пообіцяла допомогти останньому у вирішенні його особистих проблем та повідомила, що необхідно провести «обряд очищення» його грошей, які через 33 дні поверне, не маючи на меті виконати обіцяне.

В подальшому під приводом проведення «обряду очищення», ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами у сумі 2 300 доларів США, що відповіднодо курсу НБУ становить 60 214 гривень та 6 000 гривень, які ОСОБА_13 передав їй 28 червня 2018 року особисто в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , 66 000 гривень переданими ОСОБА_13 01 липня 2018 року за тією ж адресою, а також 10 000 гривень та 2 500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 67 550 гривень 08 серпня 2018 року, 1 000 Фунтами стерлінгів, що відповідно до курсу НБУ становить 34 806 гривень 13 серпня 2018 року та 09 вересня 2018 року 800 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 22 576 гривень, шляхом експрес доставки ТОВ «Нова пошта» від ОСОБА_13 ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 спричинила Яворницькому матеріальну шкоду на загальну суму 267 146 гривень.

Окрім того, 30 червня 2018 року у обідню пору доби ОСОБА_13 розповів ОСОБА_15 про «Пані Уляну» та її здібності з вирішення особистих проблем.

Того ж дня у післяобідню пору доби ОСОБА_15 зателефонував до «Пані Уляни», за номером телефону якої йому повідомив ОСОБА_13 , та домовився із нею про зустріч по вул. Степана Бандери, 69 в м.Тернополі з метою вирішення особистих проблем шляхом проведення «обряду очищення».

Надалі, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочиннийумисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 шляхом обману, 03 липня 2018 року у післяобідню пору доби, перебуваючи по вул. Степана Бандери, 69 у місті Тернополі, в ході спілкування із ОСОБА_15 заволоділа грошовими коштами останнього у сумі 150 000 гривень, пообіцявши допомогти у вирішенні його особистих проблем проведенням «обряду очищення», які через 8 14 днів зобов`язалась повернути, не маючи на меті виконати обіцяне.

В подальшому, під приводом проведення «обряду очищення», ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами у сумі 6 400 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 167 680 гривень та 27 000 гривень, які ОСОБА_15 передав їй 11 липня 2018 року особисто в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , а також 3 800 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 103 512 гривень 19 серпня 2018 року, шляхом експрес доставки ТОВ «Нова пошта» від ОСОБА_15 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 448 192 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, вчинене повторно.

Задовольняючи клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст. 190 КК України КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої доводи аргументує тим, що у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Вказує на важкий стан здоров`я ОСОБА_7 , яка хворіє на цукровий діабет, тому не може перебувати в умовах СІЗО, а також частково визнає вину і не має наміру продовжувати злочинну діяльність.

Крім того у неї є постійне місце проживання, де вона проживає із чоловіком, який потребує сторонньої допомоги у зв`язку із станом здоров`я.

До того ж судом не обґрунтовано розмір застави, а в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що потерпілими передавалися такі суми коштів, які ставляться їй у вину.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст. 190 КК України, санкція останнього з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначив, що із врахуванням розміру майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_7 , того, що проведені не усі необхідні слідчі (розшукові) дії в межах даного кримінального провадження, та того, що підозрювана переховувалась від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим була оголошена у розшук, застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваної та міцність її соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

До того ж жодних доказів, які б свідчили про неможливість тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 за станом його здоров`я суду надано не було, а слідчим суддею враховано даний факт та доручено керівнику установи попереднього ув`язнення забезпечити підозрюваній невідкладне медичне обстеження у закладі охорони здоров`я та кваліфіковану медичну допомогу на час перебування під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У правовій позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя місцевого суду, визначивши заставу у розмірі 390 (триста дев`яносто) розмірів мінімальної заробітної плати, що значно перевищує максимальний для категорії тяжких злочинів, не навів в своїй ухвалі жодної підстави, яку він вважає виключною, та яка давала можливість слідчому судді вийти за межі вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначити такий розмір застави.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України згідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 750000 грн..

Тому доводи захисника у цій частині заслуговують на увагу. З врахуванням даних про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, не має у власності рухомого чи не рухомого майна, є особою молодого віку, має на утриманні чоловіка інваліда 1 групи, який не може самостійно здійснювати за собою догляд, колегія суддів вважає, що є підстави для визначення їй застави у меншому розмірі, проте, в межах визначених законом для тяжких злочинів, з огляду на підвищену суспільну небезпеку кримінального правопорушення, переслідування підозрюваною корисливої мети особистого збагачення, а тому вважає, що саме такий розмір зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти настанню існуючих ризиків.

В зв`язку з вищенаведним, апеляційну скаргу захисника підозрюваної слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_7 скасувати з постановленням нової, якою клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити частково, обравши до неї вказаний запобіжний захід з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 30 березня 2019 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 115260 грн. ( сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят гривень) для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р 2849, МФО 820172, код одержувача 42261572, Банк одержувача Державна казначейська служба України у м. Київ, призначення платежу - застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0002609 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року).

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 30 березня 2019 року наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись із спілкуванням із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати, у разі наявності, до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 .

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи