Справа № 628/650/18
№ провадження 1-кп/646/286/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2019 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000556 від 12.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 28.08.2018 р. надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 07.08.2018 р.

З`ясувавши думку прокурора, який вважав, що є всі підстави для призначення справи до судового розгляду, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечували проти призначення справи до розгляду та вважали необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України та порушенням права на захист обвинувачених, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акта, який згідно чинного КПК України повинен передаватись до суду разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та іншими матеріалами, передбаченими у зазначеній нормі.

Зокрема, в силу п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте при переданні до суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 знехтувано вищезазначеними вимогами, обвинувальний акт складено с порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме прийнятті пропозиції та одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, особою, яка займає відповідальне становище, повторно.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Але обвинувальний акт не містить відомостей, що ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, що унеможливлює кваліфікацію його дій взагалі за ст. 368 КК України, так само і дій ОСОБА_7 щодо надання останнім неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище. Обвинувальний акт містить лише посилання на наказ № 1947-о, без зазначення дати наказу, посадової особи, яка видала наказ. Висновок органу досудового розслідування про те, що службова особа - ОСОБА_6 - займав відповідальне становище, не мотивоване.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 1ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Так само унеможливлює кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України за ознакою повторності через відсутність будь-яких даних щодо скоєння обвинуваченимзлочину, передбаченого цією статтею.

Разом з тим, обвинувальний акт не містить будь-яких відомостей вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною ознакою.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Але органом досудового розслідування проігноровані вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства та не встановлено час та місце кримінального правопорушення, є лише посилання на передання ОСОБА_6 неправомірної вигоди протягом 2016 року.

Обвинувальний акт не містить обставини, які прокурор вважає доведеними, а саме не конкретизовано, які саме митні документи ОСОБА_6 оформляв для ОСОБА_7 , та які саме формальні перешкоди мав останній при оформленні митних документів, які вантажі і коли ці вантажі ввозилися ТОВ «Мастер Преміум», ТОВ «Технофорт груп» і ТОВ «Стартнафта Україна» у 2016 році на територію України, яке відношення до усіх цих суб`єктів господарювання, вантажів і оформлень має саме обвинувачений ОСОБА_7 . Викладене прокурором в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є нечітким на неоднозначним, це свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, що порушує право обвинувачених на захист. В подальшому це позбавить суд належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Зазначене свідчить, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично не отримали обвинувального акта, оформленого відповідно до вимог чинного КПК.

Крім того, такий обвинувальний акт суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.п. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд повертає обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам чинного КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурору для приведення у відповідність вимогам чинного КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000556 від 12.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1