Номер провадження: 11-сс/785/2113/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - Поломаного

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задоволенго. Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській УВП-21 строком на 2 (два) місяці.
ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченихч.1 ст.263, ч.2 ст.345-1 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.345-1 КК України, за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з невстановлених слідством мотивів, місці та час у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановлених осіб виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_9 , яка є позаштатним кореспондентом ТРК «КРУГ», тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням нею законної професійної діяльності.
З цією метою, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 підшукати та залучити осіб, які за грошову винагороду зможуть нанести ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
Із вказаною пропозицією ОСОБА_11 погодився, підшукав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в подальшому діяли разом, за попередньою змовою, в групі, згідно заздалегідь розподіленим ролям з метою нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Згідно цими ролями, ОСОБА_7 виконував роль водія, транспортував всіх зазначених осіб до місця скоєного злочину, разом із ОСОБА_10 залишаючись в автомобілі.
ОСОБА_8 необхідно було спостерігати за місцем скоєння кримінального правопорушення, та подати відповідний сигнал, вказавши на ОСОБА_9 .
ОСОБА_13 відводилась роль особи, яка безпосередньо повинна наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , у той час коли ОСОБА_12 спостерігає за місцевістю, щоб не бути викритим при вчиненні кримінального правопорушення.
Так, 11.09.2017 близько 18 годин 40 хвилин реалізуючи злочинний намір групи, діючи відповідно до відведених кожному ролей, ОСОБА_7 доставив ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на автомашині за декілька кварталів до будинку АДРЕСА_1 . Прибувши на вказане місце,
ОСОБА_7 та ОСОБА_11 залишись в салоні автомобіля, а ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись на розі вулиць Базарної та Канатної, чекали на ОСОБА_9 .
Діючи відповідно до відведених кожному ролей, ОСОБА_8 , побачивши як рухається ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , подав сигнал ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , піднявши кепку над головою, позначивши тим самим особу, якій необхідно нанести тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_9 .
Після сигналу, ОСОБА_13 вирушив в бік ОСОБА_9 та наніс удар в обличчя, від чого остання вдарилась головою об кам`яну стіну прилеглого будинку та впала, за діями ОСОБА_13 спостерігав ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , згідно визначених завчасно ролей.
Спільними діями всіх зазначених осіб та безпосередньо від удару ОСОБА_13 потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної області зліва, лобної області зліва, синці області правого кута нижньої щелепи, спинки носа зліва з переходом на нижню повіку лівого ока, синець області правої ключиці, садна черевної стінки (чисельні), синець області лівого плечового суглобу, садно області лівого гомілково-ступневого суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У подальшому, відповідно до відведених кожному ролей, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишили місце скоєння кримінального правопорушення на автомобілі, у якому останніх чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Крім цього, 29.11.2018 в ході проведення обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 були виявлені та вилучені боєприпаси, які належать останньому.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 973-Б від 07.12.2018 року за результатами судової експертизи зброї експертною установою спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» встановлено наступне:
50-т (п`ятдесят) наданих на дослідження патронів являються боєприпасами, спортивно мисливськими патронами кільцевого займання калібру 22Lr (5,6х15,6мм R), виготовлені промисловим способом, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів Марголіна, Гвинтівок «ТОЗ-8», «Marlin 60» та інших вказаного калібру, придатні до стрільби.
Чотири з наданих на дослідження патронів являються боєприпасами, мисливським дробовими патронами 12 калібру, виготовлені шляхом саморобного спорядження гільз мисливських патронів промислового виробництва, метальним зарядом бездимного пароху множинним (дробовим) метальним снарядом. Надані патрони можуть бути використані для проведення пострілів із мисливських рушниць 12 калібру, а також з їх обрізів. Чотири надані на дослідження мисливські дробові патрони 12 калібру, на час його проведення, до стрільби не придатні у зв`язку з розкладанням ініціюючого складу їх капсулів.
Один із наданих на дослідження патронів являється боєприпасом, патроном, калібру 9х18мм, виготовлений промисловим способом, конструктивних змін не має та призначений до стрільби з нарізної вогнепальної зброї вказаного калібру, до стрільби придатний.
07.12.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.12.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.345-1 КК України.
У зв`язку з чим, слідчий, погоджений із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, вважає мету і підстави обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 повністю обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого, свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, вказані в клопотанні відсутні, ОСОБА_7 не має намірів переховуватись від органу досудового слідства і суду, він не збирається впливати на потерпілу, свідків та іншого підозрюваного, просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід. Зазначили, що до ОСОБА_7 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під варто за злочин, передбачений ч.2 ст.345-1 КК України.
Також, адвокат ОСОБА_14 вказав, що при затриманні ОСОБА_7 були порушені вимоги ст.208 КПК України.
Не погодившись з даною ухвало слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, винести нову, якою відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утримані матір пенсіонерку,

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який просив про задоволення апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_7 раніше не судимий, інкримінований йому злочин, передбачений ч.2 ст.345-1 КК України, є злочином середньої тяжкості і передбачає покарання на строк до 5 років, проте згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а саме, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років та тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, підозрюваний не одружений, не працює, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у даному кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчо-оперативні заходи та дії, а тому наявні ризики того, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. Тому вважаю за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також за вчинення насильницького злочину, передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України, та не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки злочин було вчинено із застосуванням насильства до потерпілої.
Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його винним, покарання у вигляді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, а саме, що він не має офіційного місця роботи, не одружений, що йому повідомлено про підозру у вчиненні двох злочинів, один з яких являється тяжким, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, вказаним у клопотанні.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Пред`явлена ОСОБА_7 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, допитом в якості потерпілої ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка, протоколами огляду відеозаписів, висновками проведених експертиз, а саме: судово-медичної експертизи живих осіб по визначенню ступеню тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_9 , судової експертизи зброї експертною установою спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», протоколами проведення впізнання, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , в ході якого вилучено зброю та боєприпаси.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_7 злочин було вчинено із застосуванням насильства до потерпілої, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Також, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя констатує порушення органом досудового розслідування вимог ст.208 КПК України при затриманні ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді.
На думку колегії, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного неможливе, оскільки існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні іншим чином, а тому на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що обумовлює безпідставність доводів сторони захисту. Оцінюючи доводи ухвали, а також доводи наведені в апеляції, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожуватиме останньому в разі визнання його винуватим, наявність місця проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації, де підозрюваний проживає, стану його здоров`я, та прийняв обґрунтоване рішення на підставі діючого законодавства.

Колегія суддів перевіряючи доводи апеляції перевірила всі викладені обставини з сукупністю приведених доказів причетності підозрюваного до скоєння злочинів в яких він підозрюється і ризиків в обґрунтованості міри запобіжного заходу. Суд першої інстанції, вірно зазначив, що розмір застави обирається у рамках передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя не уповноважений вирішувати таке питання, у зв`язку з чим й залишив дане клопотання захисника без задоволення, що є законним та обґрунтованим рішенням слідчого судді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляції захисника та скасування чи зміни прийнятого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській УВП-21 строком на 2 (два) місяці без зміни.

Рішення є остаточним і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2