Справа № 592/9323/17
Провадження № 1-кп/592/113/19
УХВАЛА

10 січня 2019 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0002323 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

19.11.2018 р. під час судового розгляду суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 на строк до 17.01.2019 р. включно.

Прокурор вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник та обвинувачений вважають, що немає підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, а клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує той факт, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; його вік і те, що він офіційно не працює та не одружений. Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам ОСОБА_4 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути взагалі відповідальності за скоєне; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, здобувати собі, як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 , не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначеним в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу від 01.08.2017 р., а тому необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого на строк до 07.03.2019 р. включно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, на строк два місяці до 24 год. 07 березня 2019 року.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1