Справа № 738/253/19
№ провадження 1-в/738/34/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:
суддi - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області в режимі відеоконференції з Печерським районним судом м. Києва та Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення,
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_3

В С Т А H О В И В:

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення. Заявник, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України, просить зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження судом касаційної інстанції, а саме перебування в Київському СІЗО після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду м. Києва з 30 листопада 2017 року по 07 листопада 2018 року, що становить 11 місяців 7 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що захисник засудженого ОСОБА_3 просить зарахувати своєму підзахисному в строк покарання термін його перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, який не може розцінюватись як попереднє ув`язнення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, додані до нього документи та особову справу засудженого, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року за ч.2 ст.28, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби у м. Києві та Київській області.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 згідно з вироком обчислюється з 26 червня 2015 року. Строк попереднього ув`язнення засудженого, який рахується з 26 червня 2015 року, до набрання вироком законної сили, зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року вирок суду Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року в частині визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.305 КК України скасовано, кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпанням можливості їх отримати. ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.3 ст.307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2015 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 30 листопада 2017 року, за правилами, передбаченими ч.2 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року набрав законної сили 30 листопада 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року ухвала апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року змінена, на підставі ч.5 ст.72 КК України ( у редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) засудженому ОСОБА_3 додатково зараховано у строк покарання строк переднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті ухвала апеляційного суду залишена без змін.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 червня 2015 року, ОСОБА_3 затримано 26 червня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 та довідки №32 від 22 лютого 2019 року Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», засуджений ОСОБА_3 з 27 червня 2015 року по 24 вересня 2015 року перебував під вартою у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, 24 вересня 2015 року прибув до Київського СІЗО (а.о.с.70 т.1), де перебував під час розгляду кримінального провадження судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій, 07 листопада 2018 року прибув до ДУ «Менська виправна колонія (№91)» для відбування покарання.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року та частини 5 статті 72 КК України, у редакції цього ж закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У абзаці 4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зазначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили і закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Тобто попереднє ув`язнення визначається не умовами тримання в слідчому ізоляторі, а стадіями кримінального провадження, обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою і до набрання вироком законної сили.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення не підлягає задоволенню, оскільки перебування засудженого в Київському СІЗО після набрання вироком законної сили у зв`язку з участю у касаційному розгляді кримінального провадження не є попереднім ув`язненням у розумінні статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а є строком відбування покарання та часом слідування особи до установи відбування покарання, а доводи заявника про зарахування засудженому цього строку в строк покарання у подвійному розмірі є намаганням останнього розширити застосування пільгового обчислення строку відбування покарання.

Керуючись ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року за №838-VIII, ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту її отримання.
Повний текст ухвали виготовлений 15 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1