Справа № 643/1886/19
Провадження № 1-кс/643/915/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0006613 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
З наданих документів вбачається, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0006613 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.11.2017 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 25.09.2017 щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_5 .
Допитана під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що 25.10.2010 вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 , про що був складений договір купівлі-продажу у нотаріуса ОСОБА_7 . У 2013 році ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про витребування даної квартири з користування ОСОБА_4 , при цьому в судовому засіданні представник ОСОБА_8 пояснила, що в 2008 році дану квартиру бабуся ОСОБА_9 , яка є початковим власником даної квартири, подарувала своїй онучці ОСОБА_5 і тому не мала права в 2008 році продавати її ОСОБА_10 . В липні 2008 року ОСОБА_9 продала дану квартиру ОСОБА_10 і відразу ж в липні 2008 році ОСОБА_10 продала дану квартиру ОСОБА_6 . В 2010 році ОСОБА_4 придбала дану квартиру у ОСОБА_6 .
У 2011 році ОСОБА_9 померла. Після неодноразових судових засідань в Московському районному суді м. Харкова в позові ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відмовлено, після чого ОСОБА_5 звернулась з позовом до суду про витребування у ОСОБА_4 даної квартири на її користь.
29.09.2015 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 в позові ОСОБА_5 відмовлено. 22.12.2015 Апеляційний суд Харківської області залишив без зміни дане рішення, а 20.04.2016 ВССУ скасував рішення і направив справу на новий розгляд в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного, беручи до уваги те, що встановити чи дійсний договір дарування від 01.07.2005, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 , виникла необхідність для проведення судово-почеркознавчої експертизи у ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеної 19.12.2018, надати експерту книги реєстрів нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_11 за №6-444 від 01.07.2005, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 .
Слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до книги реєстрів нотаріальних дій приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_11 за №6-444 від 01.07.2005 для проведення судово-почеркознавчої експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеної 19.12.2018, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 .
Вивчивши клопотання до додані до ного копію витягу з ЄРДР та супровідного листа, слідчим суддею встановлено наступне: як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
З клопотання, витягу з ЄРДР та доданої до нього копії супровідного листа вбачається, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 слідчим направлено ухвалу про призначення судово-почеркознавчої експертизи, оригінали договорів, заяв, вільні зразки почерку, матеріали кримінального провадження. Інших додатків клопотання про тимчасовий доступ не містить, тому слідчими недоведена обґрунтованість доступу та витребування вказаних у клопотанні документів.
Окрім іншого, клопотання слідчого містить багато орфографічних та синтаксичних помилок, що негативним образом відображається на його змісті та суті.
Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що всупереч ч. 2 ст. 160, ч. 5 ст. 163 КПК України слідчим клопотання не обґрунтовано, не доведена наявність достатніх підстав вважати, що речі або документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, перебувають або можуть перебувати в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 159-163 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0006613 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1