Справа № 505/3893/18
Провадження 1-кп/505/123/2019
УХВАЛА
Іменем України

08.01.2019року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 :

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001453 від 11.11.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді знаходиться обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001453 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

08.01.2019 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дія якого закінчується 09.01.2019 року.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити. При цьому зазначив, що встановлені ще при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились і на даний час лишаються дійсними та триваючими. Вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 необхідне для забезпечення подальшого розгляду кримінального провадження. Вказав, що обвинувачений раніше засуджений за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, останній під час досудового розслідування впливав на потерпілу, попереджав її про нерозголошення події, яка з нею відбулася, перебуваючи на волі може вчинити інший злочин, так як неодноразово судимий.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та вважали, що підстав для продовження цього строку не має. Просили змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор просив відмовити захиснику та обвинуваченому в клопотанні про заміну міри запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

Також встановлено, що докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, а також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

При вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За тих саме обставин клопотання захисника та обвинуваченого щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 09 березня 2019 року, включно.

Клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни останньому міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1