Справа №-613/1643/16-к Провадження №-1-кп/613/9/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000572 від 7 липня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пісочин Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, вдівця, жителя: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12 серпня 2011 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ст.357, ч.3 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 20.02.2012 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2015 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 7 липня 2016 року близько 18 год. 00 хв. маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, разом з ОСОБА_5 , знаходячись поблизу домоволодіння та в приміщенні літньої кухні, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, спочатку ОСОБА_5 навмисно нанесла ОСОБА_6 , 1929 р.н., чотири удари правою рукою зігнутою у кулак в область тулубу останнього, три удари правою рукою зігнутою в кулак в область обличчя та два удари дерев`яною палицею в область голови та обличчя ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 також навмисно наніс ОСОБА_6 два удари правою ногою в область тулуба останнього. Внаслідок нанесених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ударів, ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, саден на обличчі, синців на тулубі, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 07.07.2016 року, дійсно між ОСОБА_8 , ним та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 нанесла декілька ударів ОСОБА_6 , після чого він ногою наніс два удари в область тулубу потерпілого. Заявлений потерпілим позов про відшкодування моральної шкоди визнав у повному обсязі.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Зазначив, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує, оскільки на сьогоднішній день йому шкоду не відшкодовано взагалі. Не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні і кваліфікує його дії за ст.125 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкоду не відшкодовано.
Обставиною, яка пом`якшує покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання для підсудного, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_9 покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді громадських робіт. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
В зв`язку з оголошенням в розшук ОСОБА_4 . Ухвалою Богодухівського районного суду від 07.12.2016 року було виділено з кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України та судове провадження за обвинуваченням останнього було зупинено до його розшуку.
Вироком Богодухівського районного суду від 07.12.2016 року ОСОБА_5 було визнано винною в скоєнні злочинів, в тому числі вказаного вище, та ухвалено відносно останньої обвинувальний вирок. Вирок набрав законної сили.
Суд вважає, що ОСОБА_4 не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки він тривалий час, а саме майже два роки ухилявся від суду, весь цей період перебував в розшуку, в зв`язку з чим відповідно до положень ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупинявся.
Заявлений потерпілим ОСОБА_6 позов про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 2000 гривень підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що дійсно протиправною поведінкою обвинуваченого, яка виразилася в спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, йому були заподіяні цілком природні душевні страждання, порушився його звичний стан життя, що вимагало додаткових зусиль для організації життя потерпілого. Тому з урахуванням викладеного вище та позиції обвинуваченого, який позовні вимоги щодо відшкодування завданої моральної шкоди повністю визнав, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь потерпілого моральну шкоду у зазначеному вище розмірі.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя