Справа № 274/5119/18
Провадження №1-кп/0274/624/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 10.05.2015 приблизно о 18 год. 00 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , вступив у злочинну змову з її внуком ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суду, про відкрите викрадення майна ОСОБА_5 .
Так, для реалізації даного спільного злочинного наміру, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 один удар кулаком по тулубу, чим подолав її волю до опору та наказав зайти до вищевказаного будинку. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді, з метою заволодіння чужим майном зайшли слідом за ОСОБА_5 до будинку, де ОСОБА_6 наніс останній ще один удар долонею руки по обличчю після чого ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_5 золотий ланцюжок із золота 585 проби вагою 3,06 грама, вартістю 2754 грн., на якому висів золотий хрестик із золота 585 проби вагою 1,34 грама, вартістю 1206 грн.
Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_6 зірвав з вух ОСОБА_5 дві золоті сережки із золота 375 проби загальною вагою 2,78 грама, вартістю 1612,4 грн. Заволодівши даними ювелірними виробами, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді, розпорядилися ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді, шляхом застосування насильства до ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, відкрито викрали ювелірні вироби останньої, чим заподіяли ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5572,4 грн.
Кримінальна відповідальність за злочин у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_6 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 визнав повністю. Показання давати відмовився.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, будучи допитаною в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що раніше з обвинуваченим знайома не була. 10.05.2015 вона була в с. Великі Низгірці в гостях у свого кума. Назад додому на автобус її проводив кум. На автобус вона запізнилася. Біля магазину вони познайомилися з обвинуваченими. Купили пива, горілки, всі разом випивали. В ході спільного розпивання спиртного, зайшла мова, що вона запізнилася на автобус, що її потрібно було підвезти до початку м. Бердичева, а там вона вже додому добереться. По закінченню гульки, додому мав її підвезти ОСОБА_9 . Далі вона сіла в машину на переднє сидіння, поруч з водієм. На заднє сидіння сіли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ще якийсь хлопець, його прізвища вона не знає. Поїхали вони до бабусі ОСОБА_8 , бо йому потрібно було щось там взяти. Коли приїхали до будинку, ОСОБА_6 силоміць витяг її з машини, вдарив в бік під ребра, погрожуючи фізичною розправою, заштовхав в будинок. Де в цей час був ОСОБА_8 вона не пам"ятає. ОСОБА_8 її не бив. Водій вийшов з машини, курив, та за всім спостерігав. В будинку ОСОБА_6 вдарив її ще декілька разів. ОСОБА_8 зірвав в неї з шиї золотий ланцюжок, ОСОБА_6 зірвав з вух золоті сережки. Від ривка, золотий ланцюжок порвався. Золотий ланцюжок вона в ОСОБА_8 забрала та тримала в руці, але ОСОБА_6 в неї його видер. Забравши золоті прикраси, хлопці поїхали геть. Додому вона добиралася на таксі. Дізнавшись прізвища кривдників, вона звернулася із заявою до поліції. Обвинувачений ОСОБА_6 за вчинене вибачився перед нею. Вважає, що покарання обвинуваченому має бути на розсуд суду, але по закону. В подальшому судові засідання проводилися без участі потерпілої. В матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява, згідно якої потерпіла ОСОБА_5 просить розглядати кримінальне провадження без її участі. Заявлений цивільний позов підтрмує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.п. 209 т. 6).

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю.
Дії ОСОБА_6 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 КК України, злочин передбачені ч. 2 ст. 186 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у скоєному визнав, не одружений, не працює, проживає з батьками, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, наркологічних захворювань не виявлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність кількох обставин, що пом`якшуть покарання та істотно знижую ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію потерпілої, яка покарання просить призначити по закону на розсуд суду, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 5000 грн. моральної шкоди, визнаний обвинуваченим, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд не вирішує, оскільки в матеріалах кримінального провадження, процесуальних документів, які б свідчили про надання речам, документам статусу речових доказів немає.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Враховуючи призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1