КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1796/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000562 відносно ОСОБА_4 .
в с т а н о в и в:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року затверджено угоду від 27.09.2018 про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна,
- за ч. 3 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

22 квітня 2019 року захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 подав на вказаний вирок апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на положення ст. 129 Конституції України, ст. 24, ст. 394 КПК України, ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що, ухвалюючи вирок на підставі уходи про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , суд першої інстанції зробив висновок про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , тобто фактично встановив преюдицію щодо винуватості ОСОБА_6 , як співучасника злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, що суперечить визначеним загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

З огляду на викладені обставини, захисник вважає, що ОСОБА_6 , а також і безпосередньо він, як захисник ОСОБА_6 , мають право подавати апеляційну скаргу. Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_4 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона підлягає прийняттю до розгляду апеляційним судом.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором виключно з передбачених законом підстав.

Між тим, згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_4 , з огляду на зміст встановлених судом обставин вчинення кримінальних правопорушень, беззаперечно стосується прав та інтересів ОСОБА_6 , стосовно якого кримінальне провадження судом не розглядалося, вважаю, що захисник ОСОБА_3 має право на оскарження вказаного вироку.
Апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2019 року за клопотанням захисника поновлено строк апеляційного оскарження вироку.

Підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.
А тому апеляційне провадження підлягає відкриттю.
У порядку підготовки до апеляційного розгляду учасникам судового провадження слід направити копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копіями апеляційної скарги, інформацією про їхні права та обов`язки, а також встановити до 23 травня 2019 року строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст. ст. 398, 401 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000562 відносно ОСОБА_4 .
Надіслати копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційної скарги, інформацією про їхні права та обов`язки.

Встановити до 23 травня 2019 року строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати до суду апеляційної інстанції в письмовій формі заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2