Провадження № 1-кс/520/7463/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області, молдованина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 28.07.2018 приблизно о 03.30 годині водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 2.3. б), в); 2.10. а), д), е); 12.1.; 12.4. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

в) «На автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки»;

п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції»;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, керуючи власним технічно справним автомобілем «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 (болгарської реєстрації), рухався в темний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці Князєва в місті Татарбунари Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху в протилежних напрямках, з боку міста Арциз у напрямку центру міста Татарбунари, зі швидкістю більше ніж 91,3 км/год.

В салоні автомобіля ОСОБА_5 пасами безпеки пристебнутий не був і перевозив на місці переднього пасажира не пристебнуту ОСОБА_8 , а на місці задніх пасажирів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , також не пристебнутих відповідними пасами, ігноруючи вимоги до власної безпеки та безпеки пасажирів.

Наближаючись до нерегульованого Т-образного перехрестя з вулицею Барикова, позначеного дорожніми знаками 2.3 «Головна дорога» та 7.8 «Напрямок головної дороги», водій ОСОБА_5 на ділянці проїзної частини, яка потребувала від нього особливої уваги, оскільки головна дорога, по якій він рухався, мала заокруглення ліворуч, майже на 90 градусів, постійно за дорожньою обстановкою не стежив, відволікався від керування та рухався без необхідності з суттєвим перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості, свідомо створюючи своїми діями небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

Грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху та свідомо допускаючи факт можливого виникнення і розвитку аварійної ситуації, водій ОСОБА_5 не врахував зміну дорожньої обстановки, яка склалася, а саме: отримуючи об`єктивні ознаки того, що попереду проїзна частина має круте заокруглення дороги ліворуч, заходів, що виключають дорожньо-транспортну пригоду не вжив, із урахуванням завантаженого стану керованого транспортного засобу своєчасно не зменшив швидкість руху автомобіля, з метою безпечного проїзду перехрестя та, як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного та іншого характеру, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де допустив наїзд правою боковою частиною автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , на перешкоду кутову частину стіни магазину «Едельвейс» по вулиці Князєва, 36 в місті Татарбунари Одеської області.

Після наїзду на перешкоду водій ОСОБА_5 з місця пригоди зник, при цьому: заходів до збереження слідів пригоди не вжив, про дорожньо-транспортну пригоду орган Національної поліції не повідомив, на прибуття працівників поліції на місці пригоди не очікував.

В результаті ДТП пасажиру автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди, а саме: 6 саден і група подряпин вище центра правої надбрівної дуги; 2 садна зовнішнього краю правого ока; садно по задній поверхні нижньої третини правого передпліччя, по внутрішньому краю якого синець; садно по задній поверхні середньої третини правого передпліччя; 2 садна по середньо-пахвовій лінії праворуч, на рівні 3 правого ребра; перелом 2-3-4 правих ребер по середньо-пахвовій лінії; осколковий перелом 3 шийного хребця; повний поперечний розрив грудного відділу аорти на рівні 5 грудного хребця; численні, горизонтальні розриви капсули і тканини печінки по верхній поверхні правої долі печінки. Безпосередньою причиною смерті стала сполучена травма шиї, грудної клітки, органів грудної клітки і розвинутий травматичний шок.

Пасажиру автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заподіяні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку тяжкого степеню із вогнищами забоїв в лівій половині мозку, лівій ніжці мозку, верхній ніжці мозочка зліва, області коліна та задньому відділі мозолистого тіла, правої лобної часточки, лівої тім`яної часточки, крововиливами під тверду мозкову оболонку в тім`яній області зліва та уздовж намету мозочка, в задній ріг лівого бічного шлуночка, міжпівкульну щілину; закриті переломи правої ключиці, IV-X правих ребер, які супроводжувалися потраплянням в праву плевральну порожнину повітря та крововиливами в обидві плевральні порожнини; закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розривів великого сальнику та брижі тонкої кишки, які супроводжувалися крововиливом у черевну порожнину; закритий перелом бічної маси крижі зліва, синці та садна тулуба, які, згідно з п. 2.1.3. «в», «л», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Пасажиру автомобіля «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спричинені тілесні ушкодження, а саме: черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеня, множинні садна та синці тіла, які не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, відповідно до пунктів 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отже, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: 2.3. б), в); 12.1.; 12.4. Правил дорожнього руху України і його фактичні дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 28.07.2018 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, спричинили смерть потерпілого, заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, що призвів до смерті однієї особи і спричинення тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості ще двом особам, не працює та не навчається, не має міцних соціальних зв`язків, може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення у тому числі і у сфері безпеки дорожнього руху, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надавши письмове заперечення на клопотання, та зазначив, що ризики, які вказує в клопотанні сторона обвинувачення, грунтуються лише на припущеннях, не підтверджуються доказами. Підозрюваний не має намір ухилятися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Відповідно до матеріалів клопотання, 26.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, спричинили смерть потерпілого, заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.11.2018 року, протоколом огляду місця ДТП від 28.07.2018, схемою до нього, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , висновком експерта № 1101-А від 13.11.2018 року, висновком експерта № 1121-А від 14.11.2018 року, висновком експерта № 1102-А від 13.11.2018 року, висновком експерта № 2263, висновком експерта № 2261, висновком експерта № 40/90 та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до те уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, не одружений, не працює, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, в частині наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення з огляду на наступне.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів, дорожньо-транспортна подія відбулась 28.07.2018 року, тобто минуло близько чотирьох місяців, однак відсутні будь-які відомості про те, що підозрюваний протягом цього часу якимось чином впливав на свідків та потерпілих. Навпаки, відповідно до заяв потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які були долучені в судовому засіданні, підозрюваний надає потерпілим посильну матеріальну допомогу на лікування.

Також, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, надаючи належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючим даним, відповідно до яких останній раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується, відповідно до долучених до матеріалів клопотання характеристик, тій обставині, що підозрюваний допомагає потерпілим, що свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин, враховуючи позитивні характеризуючі дані підозрюваного та вищевстановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.01.2019 року, в межах строку досудового розслідування, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 годин 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 26.01.2019 року, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;
- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до СУ ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 ..
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1