Справа № 686/8782/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 686/8782/17 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красилів Хмельницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, одруженої, із однією неповнолітньою дитиною на вихованні, із середньою освітою, працюючої комірником ЗОШ №8 м. Хмельницького, не судимої,-
за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_6 10 грудня 2016 року чинила опір та заподіяла працівнику поліції ОСОБА_4 , під час виконання ним своїх службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.
Так, 10.12.2016 року інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 , який призначений на вищевказану посаду наказом начальника № 27 о/с від 21.12.2015, згідно витягу з дислокації сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції з 08:00 год. 10.12.2016 до 20:00 год. 10.12.2016 заступив на патрулювання території м. Хмельницького в складі екіпажу № 152 спільно з інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 ..
В ході несення служби, близько 11 год. 10 хв. цього ж дня ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помітили на проїжджій частині дороги по вул. Гарнізонній, м. Хмельницького, навпроти будинку №19 по вул. Ціолковського, м. Хмельницького, автомобіль марки «Mersedes» моделі «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований із порушенням вимог дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху України.
Під час виконання працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, останні підійшли до автомобіля марки «Mersedes» моделі «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , у салоні якого був помічений ОСОБА_8 та з метою припинення правопорушення працівники поліції, перебуваючи у форменому одязі (однострої) працівників поліції, на якому також були розміщені нагрудні знаки із чітким зазначенням їхніх спеціальних жетонів, представившись працівниками правоохоронного органу, поставили вимогу пред`явити відповідні документи для перевірки, після чого ОСОБА_8 вимогу працівників поліції не виконав та вийшовши із автомобіля намагався залишити місце вчинення адміністративного правопорушення.
Помітивши ОСОБА_8 , який намагався покинути місце вчинення адміністративного правопорушення, до нього підійшли працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій та подальшого його затримання.
Надалі до працівників поліції підійшла ОСОБА_6 , яка перебувала поруч автомобіля марки «Mersedes» моделі «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить її чоловіку ОСОБА_8 , та почала з`ясовувати стосунки із працівниками поліції, при цьому усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, намагаючись перешкодити затриманню ОСОБА_8 працівниками поліції та протидіяти їхнім законним вимогам, вступила у суперечку із працівника поліції ОСОБА_4 при цьому умисно почала чинити фізичний опір останньому шляхом невиконання неодноразової законної вимоги залишити визначене місце на певний період часу.
В подальшому під час здійснення працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 адміністративного затримання ОСОБА_9 , який намагався залишити місце вчинення адміністративного правопорушення, до них знову підійшла ОСОБА_6 , яка усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почала чинити фізичний опір ОСОБА_4 , шляхом перешкоджання законному застосуванню до ОСОБА_9 заходів фізичного впливу та спеціальних засобів.
В ході такого опору ОСОБА_6 умисно нанесла кілька ударів рукою у спину та в голову працівнику поліції ОСОБА_4 , перешкодивши йому застосувати до ОСОБА_9 заходи фізичного впливу та спеціальних засобів, а також здійснити адміністративне затримання останнього, при цьому вихопила із руки працівника поліції ОСОБА_4 спеціальний засіб газовий балон із сльозогінним газом, припинивши свої злочинні дії лише після повного подолання її фізичного опору працівником поліції ОСОБА_4 та застосування до неї фізичної сили.
В подальшому, ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження працівників поліції, усвідомлюючи, що перед нею знаходиться працівник правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, умисно нанесла один удар правою рукою по правій нозі у район паху працівнику поліції ОСОБА_4 , однак у зв`язку із тим, що останній під час нанесення удару прикрив праву ногу у районі паху своєю правою рукою, ОСОБА_6 нанесла удар працівнику поліції ОСОБА_4 по вказівному пальці правої руки, знову перешкодивши йому застосувати до ОСОБА_9 заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, а також здійснити адміністративне затримання останнього.
Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії та не реагуючи на зауваження працівника поліції, усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівник правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, умисно нанесла один удар долонею правої руки по обличчю у район лівої щоки працівнику поліції ОСОБА_4 , знову перешкодивши йому застосувати до ОСОБА_9 заходи фізичного впливу та спеціальні засобів, а також здійснити адміністративне затримання останнього, припинивши свої злочинні дії лише після повного подолання її фізичного опору працівником поліції ОСОБА_4 та застосування до неї фізичної сили та спеціальних засобів.
Внаслідок вищеописаних дій, ОСОБА_6 заподіяла працівнику поліції ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри тильної поверхні 2-го пальця правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають значні скороминущі наслідки.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, однак показала, що 10.12.2016 року близько 12 год. побачила, що двоє незнайомих людей поводили себе агресивно по відношенню до ОСОБА_8 і тому вона двічі вдарила ОСОБА_4 ногою в ногу. Факт удару в руку та по обличчю ОСОБА_4 , а також відібрання газового балончика у працівника поліції, ОСОБА_6 заперечила.
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 10.12.2016 року в ході несення служби, близько 11 год. 10 хв. він та ОСОБА_7 помітили на проїжджій частині дороги по вул. Гарнізонній, м. Хмельницького, навпроти будинку №19 по вул. Ціолковського, м. Хмельницького, автомобіль марки «Mersedes» моделі «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований із порушенням вимог дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху України. Водій відмовився надати документи на вказаний транспортний засіб, підійшла жінка і почала з`ясовувати причину. ОСОБА_8 намагався залишити транспортний засіб на місці зупинки транспортного засобу, а ОСОБА_6 почала кричати та наносити удари в спину та потилицю. На прохання припинити дії пригрозив застосувати балончик із сльозогінним газом, однак вона його відібрала та почала тікати. Після того, як ОСОБА_10 наздогнав її, вона почала наносити удари в обличчя, по ногах і в пах.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який дав аналогічні показання.
Відомостями з витягів з кримінального провадження щодо внесення відомостей до ЄРДР про те, що:
10.12.2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку № 16 по вул. Майборського, м. Хмельницького, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень нанесла удар по нозі та удар в обличчя працівникові правоохоронного органу, а саме інспектору роти №4 Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому лейтенанту поліції ОСОБА_4 , під час виконання ним службових обов`язків, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження.
10.12.2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Гарнізонній, м. Хмельницького, навпроти будинку №19 по вул. Ціолковського, м. Хмельницького, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень нанесла кілька ударів в спину та у голову, а також удар в обличчя та по нозі працівникові правоохоронного органу, а саме інспектору роти №4 Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому лейтенанту поліції ОСОБА_4 , під час виконання ним службових обов`язків, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження.
10.12.2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на проїжджій частині дороги по вул. Гарнізонній, м. Хмельницького, навпроти будинку №19 по вул. Ціолковського, м. Хмельницького, під час виконання працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, намагаючись перешкодити затриманню ОСОБА_8 працівниками поліції та протидіяти їхнім законним вимогам, вступила у суперечку із працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , при цьому умисно почала чинити їм фізичний опір шляхом невиконання неодноразової законної вимоги залишити визначене місце на певний строк, а також чинити їм фізичний опір шляхом перешкоджання законному застосуванню до ОСОБА_9 заходів фізичного впливу та спеціальних заходів.
Відомостями з травмкартки міського травматологічного центру Хмельницької міської лікарні відповідно до яких у ОСОБА_4 виявлено забій осадження другого пальця правої китиці, забій правого стегна та грудної клітини.
Згідно довідки наркологічного диспансеру №5502 від 10.12.2016 року ОСОБА_4 на момент огляду був тверезий.
Відповідно до витягу з Дислокації сил та засобів роти №4 батальйонну Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому Департаменту патрульної поліції з 08 години 10.12.2016 року до 20 години 10.12.2016 року визначено екіпаж №152 у складі: інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 ..
Відомостями з відеозапису з нагрудної камери ОСОБА_4 від 10.12.2016 року, які підтверджують показання потерпілого з приводу кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 ..
Відомостями з протоколу огляду предметів від 30.03.2017 року відповідно до якого оглянуто диск із відеозаписами із нагрудної камери працівника управління патрульної поліції у м. Хмельницькому ОСОБА_4 , який підтверджує показання потерпілого .
Відомостями з постанови від 30.03.2017 року про приєднання до кримінального провадження в якості речового доказу DVD-R диск із маркуванням «Axent DVD-R, 4,7 Gb, 120 min 16x, ОСОБА_4 », на якому міститься відеозапис із нагрудної камери працівника управління патрульної поліції у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 10.12.2016 року, та зберігання його при матеріалах кримінального провадження.
Відомостями з копії протоколу про складення відносно ОСОБА_8 адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП та протоколу про адміністративне затримання від 10.12.2016 року.
Висновком експерта №1601 від 15.12.2016 року відповідно до якого у ОСОБА_4 станом на 10., 15.12.2016 року виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри тильної поверхні 2-го пальця правої кисті, що могло утворитися від одноразової дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар по-дотичній-тертя», про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки), згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 177.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
Характер і локалізація тілесного ушкодження у потерпілого не є специфічним чи характерним для утворення при падінні людини з висоти власного зросту .
Судячи за станом загоєння садна, воно може мати давність утворення не менше 3-х -5-ти діб до моменту початку судово-медичної експертизи 15.12.16 року, що не виключає можливості його утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Діагноз «Забій правого стегна та грудної клітини» не враховується при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно вимог примітки до п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» через те, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями
Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та фото таблицею до нього від 17.03.2018 року відповідно до яких ОСОБА_4 розповів про обставини та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 та фото таблицею до нього від 17.03.2018 року відповідно до яких ОСОБА_7 розповів про обставини та показав механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта №282 від 27.03.2018 року у ОСОБА_4 станом на 10, 15.12.2016 року виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри тильної поверхні 2-го пальця правої кисті. В цілому механізм утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_4 може відповідати його показанням під час проведення слідчого експерименту.
Відповідно до висновку експерта №283 від 27.03.2017 року у ОСОБА_4 станом на 10, 15.12.2016 року виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри тильної поверхні 2-го пальця правої кисті.
В цілому механізм утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_4 може відповідати його показам свідка ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_8 , який показав, що до нього було застосовано фізичну силу, потім було застосовано фізичну силу відносно дружини ОСОБА_6 та про те, що він не бачив щоб дружина наносила тілесні ушкодження, оскільки його показання не узгоджуються з матеріалами провадження та суперечить показанням самих очевидців.
Суд також не бере до уваги відомості з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_6 зверталася із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а саме нанесення їй тілесних ушкоджень, оскільки вина ОСОБА_4 нічим не доведена .
Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 342 КК України, які виразились в опорі працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку та за ч.2 ст. 345 КК України, які виразились в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 досудовим розслідуванням не встановлено, не надано таких і в суді.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винної. Суд враховує, що ОСОБА_6 по місцю проживання характеризуються позитивно, не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно проведеного огляду лікарем наркологом, на момент кримінального правопорушення була твереза.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_11 , а також обвинувачена ОСОБА_6 заявили клопотання про застосування до ОСОБА_6 амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона вчинила кримінальні правопорушення до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років, вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими або особливо тяжкими, з наслідками застосування амністії ознайомлена.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію, особи визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила в грудні 2016 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Потерпілим цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України, та призначити покарання:
за ч.2 ст. 342 КК України у виді 2 років обмеження волі;
за ч.2 ст. 345 КК України у виді 3 років обмеження волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 3 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. «в» ст. 1, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання.
DVD-R диск із маркуванням «Axent DVD-R, 4,7 Gb, 120 min 16x, ОСОБА_4 », на якому міститься відеозапис із нагрудної камери працівника управління патрульної поліції у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 10.12.2016 року, та який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя