ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1391/19 Справа № 188/25/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000565 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Лугове Тальменського району Алтайського краю, Російська Федерація, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та виключити з резолютивної частини вироку рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн., в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції, задовольняючи заявлений у цій справі цивільний позов ОСОБА_9 , стягнув з ОСОБА_8 судовий збір на користь держави, проте, відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, правову позицію щодо недопущення стягнення з обвинуваченого у кримінальних провадженнях судового збору з позовів про відшкодування шкоди викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2019 року (справа № 187/291/17).

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; - ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто: - на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 450 грн.; - на користь держави судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 768,40 грн.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , в період часу з 01.07.2018 року по 15.07.2018 року приблизно о 23.00 годині, точна дата та час в ході судового слідства не встановлені, діючи зі злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з неогородженої території домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою; АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, викрала два алюмінієві бідони з кришками, вартістю 900 грн., які належать ОСОБА_9 , завдавши власнику майнову шкоду на вказану суму. Викрадене ОСОБА_8 присвоїла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_8 , в період часу з 15.08.2018 року по 25.08.2018 року, приблизно о 23.30 годині, точна дата та час в ході судового слідства не встановлені, діючи зі злочинним умислом направленим на таємне повторне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , поєднане з проникненням у житло, керуючись корисливими намірами, відігнувши скобу вхідних дверей будинку, тим самим проникла до нього, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно викрала металеві вироби загальною вагою 47,5 кг. Таким чином, ОСОБА_8 своїми діями спричинила власниці ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 345,33 грн. Викрадене ОСОБА_8 присвоїла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Після цього, ОСОБА_8 , 30.10.2018 року приблизно о 00.00 годині, точний час у ході судового слідства не встановлено, діючи зі злочинним умислом, направленим на таємне, повторне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_11 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , поєднане з проникненням у житло, керуючись корисливими намірами, відігнувши скобу вхідних дверей будинку, тим самим проникла до нього, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно викрала різне майно, яке належить ОСОБА_11 , на загальну суму 1712,50 грн.. Таким чином ОСОБА_8 своїми діями спричинила власниці ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму. Викрадене ОСОБА_8 присвоїла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_8 , 01.12.2018 року приблизно о 00.00 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), діючи зі злочинним умислом направленим на таємне, повторне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливими намірами, шляхом виставлення віконного скла на вікні будинку, тим самим проникла до житла, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно викрала різне майно, яке належить ОСОБА_12 на загальну суму 2107 грн.. Таким чином ОСОБА_8 своїми діями спричинила власнику ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму. Викрадене ОСОБА_8 присвоїла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора щодо порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Згідно із положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України: - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння; - цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої діями обвинуваченої ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні (а.п. 6).
Суд першої інстанції, задовольняючи цивільний позов потерпілого, стягнув із обвинуваченої на користь держави судовий збір.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, згідно зі ст. 1 вказаного Закону, судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з: 1) судового збору; 2) витрат, пов`язаних з розглядом справи (по суті це і є процесуальні витрати).
Водночас у главі 8 КПК України чітко врегульовано питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні. Вичерпний перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК України. Зокрема, визначено такі види процесуальних витрат, які складаються: з витрат на правову допомогу; з витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; з витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів. Отже, судовий збір до вказаних витрат не належить.
Враховуючи наведене, стягнення за вироком із засудженого судового збору суперечить ч. 5 ст. 128 КПК України, статтям 2, 7, 9, 118, 119, 370 КПК України в їх взаємозв`язку, оскільки при оскарженні в апеляційному чи касаційному порядку судових рішень в частині цивільного позову, постановлених у кримінальному провадженні, засуджений, який несе цивільну відповідальність, не сплачує жодних судових витрат на відміну від цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, виходячи з викладеного, доводи прокурора заслуговують на увагу та вирок щодо ОСОБА_8 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає зміні шляхом виключення з вироку суду посилання на стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 судового збору на користь держави, у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року задовольнити.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4