справа № 631/1383/18
провадження № 1-кп/631/26/19
У Х В А Л А
І М Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з боку сторони обвинувачення:
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
Ухвалою від 03 грудня 2018 року по вказаному кримінальному провадженню було призначене підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, направлений за підсудністю до Нововодолазького районного суду Харківської області, підстав для закриття чи зупинення провадження не має. У справі маються всі необхідні для розгляду у судовому засіданні матеріали, тому прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його не відповідності вимогам ст. ст. 109, 110, 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України. Дане клопотання свого захисника повністю підтримав обвинувачений ОСОБА_4 та просив його задовольнити.
В обґрунтування заявленого клопотання сторона захисту зазначила, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування був вручений підозрюваному ОСОБА_4 не уповноваженою на те особою, а саме слідчим, а не прокурором, як того вимагають положення ч. 1 ст. 293 Кримінального процесуального кодексу України. Крім того, копії вказаних документів не були надані захиснику підозрюваного.
На думку сторони захисту, у тексті обвинувального акту виклад фактичних обставин зведено до переліку процесуальних дій та рішень, під час проведення досудового розслідування, натомість фактичні обставини, що встановлені є значно більшими, ніж висунуте обвинувачення.
Також захисник ОСОБА_4 , як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, звернув увагу суду на те, що інформація, яка зазначена у реєстрі матеріалів досудового розслідування є неповною, зокрема відсутні дані щодо проведення усіх слідчих дій та процесуальних рішень, прийнятих в ході розслідування, а також не зазначені їх реквізити та не в повній мірі відображенні посади прокурора та слідчого.
Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим. На думку прокурора, діючим Кримінальним процесуальним законодавством України не встановлена безпосередньо форма щодо викладення фактичних обставин у обвинувальному акті, а наявні у реєстрі матеріалів досудового розслідування технічні помилки та неточності не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, прокурор зазначив, що копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були вручені особисто підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України).
Частиною 4 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
При цьому, обвинувачення є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 13 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України).
При розгляді клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд акцентує увагу на тому, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору тільки у разі, коли він не відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, яка містить імперативні приписи та містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
В свою чергу, вказана стаття зазначеного Кодексу, станом на день складання та затвердження обвинувального акта, передбачала, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, сторона захисту стверджує, що у тексті обвинувального акту виклад фактичних обставин зведено лише до переліку процесуальних дій та рішень, хоча фактичні обставини, які встановленні під час досудового слідства, за своїм змістом, є значно більшими.
З цього приводу слід зазначити, що аналіз норми п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, що на даному етапі судом не встановлено.
Твердження захисту, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, так як реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України, також не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту, оскільки такий висновок захисту не ґрунтується на вимогах закону. Так, положеннями ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено повернення обвинувального акту тільки у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Дійсно реєстр матеріалів досудового розслідування має певні неточності щодо посад слідчого та прокурора, а також їх прізвищ та часу здійснення деяких процесуальних дій, однак сама по собі відсутність цих даних у реєстрі та неточності, як і імовірна його невідповідність ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України, як вже зазначалось, не є самостійною підставою для повернення обвинувального акту прокурору у порядку встановленому ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України.
Також суд критично відноситься до тверджень захисника обвинуваченого, що останній не отримував копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також те, ще його підзахисному копії зазначених документів вручені не уповноваженою на те особою, оскільки вказане спростовується наявною у матеріалах справи розпискою, наданою на ім`я начальника Нововодолазького відділу місцевої прокуратури в Харківській області юристу 1 класу ОСОБА_3 підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 із вказівкою дати отримання 26 листопада 2018 року (а.с. 15).
Що стосується посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою, то вони є такими, що не заслуговують на достатню увагу, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 містить підпис слідчого, який його склав, та підпис прокурора, який його затвердив, що відповідає вимогам, встановленим ч. 3 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, ч. 3 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим або прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 вказаного кодифікованого процесуального кодексу України не зазначено. Правова позиція захисту щодо необхідності посвідчення обвинувального акта печаткою базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу, встановлених підзаконним нормативно-правовим актом, який визначає правила діловодства та документообігу. Проте це суперечить ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України - порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту задоволенню не підлягає.
Інших клопотань під час підготовчого засідання,у тому числі щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надходило, окрім прохання прокурора щодо доручення представнику Нововодолазького районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кримінального процесуального кодексу України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 Кримінального процесуального кодексу України відсутні.
Керуючись ст.ст. 27, ч. 1 та ч. 11 ст. 31, ч. 2 ст. 35, ст. 109, ч. 2 ст. 110, ст. ст. 134 138, 291, 314-316, 369, 372, ч. 2 ст. 392, ч. 5 ст. 532, ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Доручити представнику Нововодолазького районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати в строк до 18.04.2019 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені ч. 1 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1