справа №176/1837/18
провадження №1-кс/176/22/19
УХВАЛА
Іменем України

16 січня 2019 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000670, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000670, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 18 серпня 2018 року о 18 годині 30 хвилин до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло телефонне повідомлення під працівників Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №9 Міністерства охорони здоров`я України» про те, що до приймального відділення, каретою швидкої допомоги, з тілесними ушкодженням доставлено малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів співмешканця матері дитини ОСОБА_6 15 серпня 2018 року в період часу з 04 години 00 хвилин до 04 години 30 хвилин, на малолітню ОСОБА_8 , яка перебувала у квартирі АДРЕСА_1 , впала дерев`яна полиця, яка кріпилася до стіни у її спальній кімнаті, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

За даним фактом 19 серпня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 128 КК України, за ознаками заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження. В ході слідства, склад кримінального правопорушення змінено на ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період часу з 20 години 30 хвилин 14 серпня 2018 року по 08 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебував у квартирі АДРЕСА_1 наодинці із малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вищевказаний період часу, з 20 години 30 хвилин 14 серпня 2018 року по 08 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року, точного часу слідством не встановлено, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень малолітній потерпілій ОСОБА_8 , діючи з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_6 , перебуваючи у 2-й кімнаті від входу до квартири АДРЕСА_1 , підійшов до малолітньої потерпілої ОСОБА_8 та умисно наніс їй не менше 10 ударів в область голови та обличчя, 8-10 ударів по тулубу та кінцівках розкритими долонями рук, руками стисненими в кулак, ногами.

Під час нанесення вказаних ударів взаєморозташування малолітньої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 постійно змінювалось. Від дії прикладань фізичної сили до ОСОБА_8 з боку ОСОБА_6 , малолітня потерпіла падала на підлогу з висоти власного зросту та ударялась об стіни кімнати №2 від входу до квартири АДРЕСА_1 .

Своїми вищезазначеними умисними злочинними діями, ОСОБА_6 заподіяв малолітній потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які покривні тканини голови з внутрішньої сторони лобної області справа, яке переходить на праву скроневу область, в лобній області зліва, яке переходить ліву скроневу область, в обох скроневих областях, в тім`яно-потиличній області посередині, розривів вінцевого та сагітального швів у місці з`єднання лобної та тім`яних кісток, масивні крововиливи під м`які мозкові оболонки, в їх товщу, в речовину головного мозку та мозочку; синці в лобно-скроневих ділянках справа та зліва, лобній ділянці зліва, скроневій ділянці зліва та справа, в області верхніх полюсів обох вушних раковин, на повіках обох очей, в області обох щічних ділянок, на підборідді по центру, масивної підшкірної гематоми в потиличній ділянці вище потиличного бугра (10-12 см, товщиною 7 см); саден на кінчику носа, на передній поверхні грудної клітини справа на рівні 6-го міжребер`я та в проекції тіла грудини, на передній поверхні правого колінного суглобу, передній поверхні обох гомілок; синців в області шиї, обох плечових суглобів, гребенів клубових кісток, на передній поверхні середньої третини правого стегна, саден навколо правого колінного суглобу, на тильній поверхні обох стоп та гомілкоступневих суглобів.

Згідно висновку експерта комісійної судово-медичної експертизи №248 від 12 грудня 2018 року виявлені у малолітньої потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме сукупність тілесних ушкоджень в області голови є небезпечним для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що відповідає п. 2.1.3. «б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, і які призвели до настання смерті.

Тілесні ушкодження в області тулуба та кінцівок як кожне окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, у відповідності до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Сукупність тілесних ушкоджень в області голови призвели до виникнення черепно-мозкової травми, тобто знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

За результатами розвитку черепно-мозкової травми, що утворилась від отриманих тілесних ушкоджень, 18.08.2018 ОСОБА_8 каретою швидкої медичної допомоги доставлено до ДЗ «СМСЧ №9 МОЗ України» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, внутрішньочерепна гематома, набряк головного мозку, кома 3 ступеня та поміщено до реанімаційного відділення.

У подальшому 30 серпня 2018 року бригадою санітарної авіації малолітню потерпілу доставлено до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради». 02 вересня 2018 року о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у дитячому реанімаційному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради», від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до спричинення тілесних ушкоджень, малолітній потерпілій ОСОБА_8 , причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким останнім часом співмешкала мати малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14 січня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

До теперішнього часу ОСОБА_6 показання в якості підозрюваного органу досудового розслідування не надав.

При цьому слідчий вказує, що обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , яке мало місце з 20 години 30 хвилин 14 серпня 2018 року по 08 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджуються наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 18 серпня 2018 року в ході якого в період з 21 години 30 хвилин по 22 годину 30 хвилин було оглянуто квартиру АДРЕСА_1 . Під час даного огляду місця події встановлено, що порядок в квартирі не порушено, в квартирі виявлено та вилучено полицю яка зі слів ОСОБА_6 впала на ОСОБА_8 та дерев`яну биту.

Протоколом освідування ОСОБА_8 від 21 серпня 2018 року, під час якого у останньої виявлені наступні тілесні ушкодження - в правоорбітальній області гематома розміром 3,5x4 см, зліва в області перенісся до 1 см. Із носових ходів сукровичне виділення, на шкірі лобної області видніються невеликі плями рожевого кольору до 0,5 см приблизно 4-5 шт. Також на шкірі в області акроміально-ключичного суглоба з обох сторін видніються крововиливи у вигляді круглих плям розміром 0,6-1,0 см. Також видно крововиливи на шкірі в області тазових кісток з обох сторін по 3 плями до 0,7 см, схожі на округлі тіні. На колінному суглобі справа видно садна та крововиливи на рівні від початку наколінника до початку великоберцової кістки. Також одиничні садна на гомілці.

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №60 малолітньої ОСОБА_8 від 24 серпня 2018 року, відповідно до якого у останньої виявлені тілесні ушкодження, встановлено механізм утворення тілесних ушкоджень та давність їх утворення та протоколом огляду трупа малолітньої ОСОБА_8 від 04 вересня 2018 року, в ході якого на тілі дівчинки встановлено численні тілесні ушкодження.

Протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , від 18 грудня 2018 року, яка пояснила, що в ніч на 14 серпня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин вона чула звуки які нагадували падіння об підлогу якогось предмету на протязі 30 хвилин які виходили з квартири АДРЕСА_1 . Після чого вона викликала начальника ОСББ ОСОБА_12 та разом з ним піднялися в квартиру АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_6 . Останній відчинив двері та впустив до квартири ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_6 їм нічого не роз`яснював. При цьому коли ОСОБА_11 перебувала в квартирі то бачила на підлозі дитячі капці рожевого кольору. Такі показання підтвердив ОСОБА_12 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , начальник філії «Української національної лотереї», в якій працювала матір ОСОБА_8 ОСОБА_9 , від 12 вересня 2018 року, який пояснив, що ОСОБА_9 дійсно працює у їхньому закладі. Та з 20 години 40 хвилин 14 серпня 2018 року по 09 годину 00 хвилин вона дійсно була на своєму робочому місці, а потім заступила на зміну вдень 18 серпня 2018 року.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13 вересня 2018 року який пояснив, що він при огляді виявив тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 , та дав детальний опис їм, та за результатами огляду склав відповідний акт судово-медичного дослідження (обстеження) №60.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13 вересня 2018 яка підтверджує той факт, що вихователі ДНЗ №4 телефонували та турбувалися з приводу того, що ОСОБА_8 не прибула до дитячого садка в період з 14 серпня 2018 року по 18 серпня 2018 року.

Повідомленням про підозру ОСОБА_9 від 13 вересня 2018 у кримінальному провадженні №0000755.

Протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 13 вересня 2018 року яка під час допиту пояснила, що вона з 20 години 30 хвилин 14 серпня 2018 року по 08 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року перебувала на робочій зміні, та прийшовши додому виявила тілесні ушкодження у своєї доньки ОСОБА_16 .

Довідкою від 16 листопада 2018 року за результатами опитування з використанням поліграфа ОСОБА_9 відповідно якій за результатами опитування останньої та аналізом виявлених реакцій при відповідях, психологічної установки на приховування фактів відносно отримання ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, що в подальшому призвели до її смерті у опитуваної не встановлено. Наявну інформацію якою володіє опитувана їй відома з розмови з ОСОБА_18 (щодо впавшої полиці яка травмувала дитину), особисто опитувана факту побиття дитини не бачила, особисто травми дочці у вказаний період з 14.08.2018 по 18.08.2018 не наносила, хто міг нанести тілесні ушкодження опитуваній відомо лише з особистих припущень, а саме припускає, що ушкодження дитина отримала від ОСОБА_18 та впавшої полиці у сукупності, а також встановлено, що зі слів ОСОБА_9 та отриманих реакцій при відповідях було встановлено, що опитуваній з боку матері ОСОБА_18 та ним особисто було запропоновано надати неправдиві свідчення щодо подій14.08.2018, що опитувана і зробила.

Протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 22 листопада 2018 року яка пояснила, що 05 вересня 2018 року приблизно о 08 годин 30 хвилин вона була вдома та збиралася на похорони своєї доньки ОСОБА_8 . Приблизно через одну годину ОСОБА_19 почав говорити, що їй потрібно після похорон доньки прийти до поліції та дати наступні покази, що ніби вона 14 серпня 2018 року при незначному конфлікті з донькою кілька разів вдарила її по спині, по сідницям та при цьому ніби вона впала, і тим самим ніби в неї появляться синці на колінах та спині. Запитавши ОСОБА_6 навіщо це потрібно, ОСОБА_6 сказав, що їм можуть не повірити, що на ОСОБА_8 впала полиця та вона заподіяла так багато синців. При цьому сказав, що йому відомо, що цього дня, тобто 05 вересня 2018 року ОСОБА_9 повинні викликати в поліцію та вручити їй повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, так як вона мати та на ній лежить більше відповідальності, а він за його інформацією, не буде притягнутий до будь якої відповідальності. Потім сказав, що треба заїхати до його матері так як вона теж, хоче, щось їй сказати.

Після чого вони поїхали до матері ОСОБА_6 ОСОБА_20 яка мешкає по АДРЕСА_4 .

Приїхавши до ОСОБА_20 , вона сказала, щоб ОСОБА_9 залишила свою сумку з телефоном так як боялася, що вона буде її розмову записувати на диктофон. В кімнаті ОСОБА_21 закрила двері в кімнату та почала говорити, щоб ОСОБА_9 зараз же їхала в поліцію та дала покази, що 14 серпня 2018 року при незначному конфлікті з донькою кілька разів вдарила її по спині та сідниці. Це потрібно тому, що її викличуть в цей день в поліцію та вручать повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та також наголошувала на те, що і ОСОБА_22 казав їй в цей день з ранку, а саме якщо вона дасть такі свідчення то кілька синяків виявлених на ОСОБА_8 скасують з падіння полиці, і тим самим йому теж дадуть менше покарання, це «спишиця» на конфлікт між матір`ю та донькою та йому не вручать підозру по ст. 121 КК України. В той час вона дійсно гадала, що в цьому винна полиця, не вірила в те, що вона зможе довести свою невинність і що поліція не зможе довести її невинність так як вона мати своєї доньки. На той час вона вважала, що якщо це скаже то їй дійсно повірять і ці обставини можуть довести в подальшому її невинуватість у смерті доньки.

Під час допиту свідка ОСОБА_23 від 07 вересня 2018 року встановлено, що вона працює разом з ОСОБА_9 у філії «Українські національні лотереї» оператором та підтримує з останньою дружні стосунки. На початку серпня 2018 року ОСОБА_9 кілька разів просила її побути з її малолітньою дитиною ОСОБА_17 , пояснюючи, що доньку немає з ким залишити. Дівчинка була в неї 2 рази по одній добі. За час перебування вела себе спокійно, добре спілкувалася, розповідала, що любить маму. З приводу вітчима ОСОБА_18 пояснила, що вона його боїться. Так, 15 серпня 2018 року ОСОБА_23 прийшла на роботу приблизно о 08 годині 15 хвилин та помітила, що ОСОБА_9 яка перебувала на зміні в ніч з 14 серпня 2018 року на 15 серпня 2018 року, схвильована, під час бесіди ОСОБА_9 розповіла, що о 04годині 00 хвилин 15 серпня 2018 року їй зателефонував співмешканець ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_24 вночі діставала воду з полиці, при цьому полиця обірвалася та впала на дитину. ОСОБА_23 змінила ОСОБА_9 та остання пішла додому. Упродовж доби вона телефонувала ОСОБА_9 , але остання не відповідала. 16 серпня 2018 року о 18 годині 15 хвилин, через зв`язок «Вайбер» вона отримала повідомлення від ОСОБА_9 , в якому остання написала, що не може розмовляти, оскільки знаходиться в лікарні з ОСОБА_17 , у якої легкий струс мозку. 17 серпня 2018 року від ОСОБА_9 надійшло повідомлення, що у ОСОБА_16 пішли набряки на обидва ока та набрякло перенісся. Також у цей день вона надіслала фото ОСОБА_16 , на якому було видно набряки на очах та переніссі. 18 серпня 2018 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_9 вийшла на роботу, приблизно о 20 годині 00 хвилин зателефонувала ОСОБА_23 та попросила підмінити у зв`язку з тим, що ОСОБА_25 забрали до медичного закладу.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 11 вересня 2018 року, яка пояснила, що ОСОБА_27 знає з червня 2018 року, познайомилися на роботі. Дружніх стосунків не підтримує. 15 або 17 серпня 2018 року, точну дату не пам`ятає, від співробітниць дізналася, що ОСОБА_27 не виходить на роботу в зв`язку з тим, що її донька ОСОБА_24 отримала травму від падіння полиці. Крім цього одна з співробітниць, а саме ОСОБА_28 переслала їй на Вайбер фото отримане напередодні від ОСОБА_27 на якому була її донька ОСОБА_24 з тілесними ушкодженнями на обличчя у вигляді синці біля очей та на переніссі. Зазначене фото вона переслала ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), з якою вони спілкувалися. На даний час фото в неї не збереглось в зв`язку з тим, що вона поміняла телефон.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_31 від 11 вересня 2018 року яка пояснила, що ОСОБА_27 знає з липня 2018 року, познайомилися на роботі. Дружніх стосунків не підтримує. 21 серпня 2018 року близько 04.00 год на її обліковий запис «Вайбер» надійшов фотознімок побитої дитини, який їй надіслала знайома ОСОБА_26 . В ході телефонної розмови з ОСОБА_32 вона дізналася, що на фотознімку дитина ОСОБА_27 , яка перебуває в реанімаційному відділенні СМСЧ-9 та потребує допомоги фінансової або у вигляді лікарських засобів. При яких обставинах дитина отримала тілесні ушкодження їй не відомо.

Також в ході огляду мобільних телефонів ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та ОСОБА_31 встановлено наявність фотографій ОСОБА_8 , на яких вбачаються тілесні ушкодження на верхній частині голови та обличчі дівчинки.

Окрім того, протоколами допитів свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 (працівники ДНЗ №4 «Калинка», який відвідувала ОСОБА_8 ) від 22 серпня 2018 року, які пояснили, що ОСОБА_9 в період з 15 серпня 2018 року до 18 серпня 2018 року свою доньку ОСОБА_8 до ДНЗ №4 «Калинка» не приводила, на їхні телефонні дзвінки не відповідали. Коли ОСОБА_37 прийшла додому за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , для з`ясування причин відсутності дівчинки у дитячому садочку двері їй ніхто не відчинив.

Довідкою від 26 листопада 2018 року за результатами опитування з використанням поліграфа ОСОБА_6 відповідно якій, за результатами опитування ОСОБА_6 та аналізом виявлених реакцій при відповідях, виявлена психологічна установка на приховування фактів, нещирість у відповідях опитуваного. А саме зазначено: «В ході проведення психофізіологічного дослідження ОСОБА_6 при відповідях на питання тестових методик були виявлені суперечні реакції з відповідями щодо нанесення ОСОБА_38 ударів, а саме на питання коли били дитину останній раз куди саме- опитуваний відповів, що вдарив по сідницям один раз, в день коли впала полиця. Дані відповіді суперечать отриманим реакціям, а саме опитуваний завдав більше одного удару».

Відповідно до висновку експерта від 01 жовтня 2018 року №1559 смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась травматичним розходженням вінцевого та сагітального швів, поширеними крововиливами під м`якими мозковими оболонками та у їх товщу; множинними крапковими крововиливами у товщу великих півкуль головного мозку, мозолистого тіла, середнього мозку, подовгуватого мозку, мосту, півкуль мозочку, та ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку та дистрофічних змін внутрішніх органів, що у своїй сукупності призвело до настання смерті.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 жовтня 2018 року, у ході якого проведено відтворення можливого падіння полиці на малолітню ОСОБА_39 за 4 різними сценаріями (механізмами): 1) падіння полиці по осі кріплення зліва направо; 2) падіння полці по осі кріплення справа ні ліво; 3) падіння полиці перпендикулярно підлозі вниз; 4) падіння полиці із застосуваннями дії фізичної сили «на себе».

За результатами вказаного слідчого експерименту 31 жовтня 2018 року проведено судово-медичну експертизу №1559/1 під час якої не були отриманні відомості які мають значення у даному кримінальному провадженні, а саме не отримано повні відповіді на постановленні питання. На питання: « - Чи можливе утворення тілесних ушкоджень, виявлених в ході проведення судово-медичної експертизи №1559 від 01 жовтня 2018 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? - Якщо так, то які саме тілесні ушкодження, окремо за кожним механізмом падіння полиці: 1) падіння полиці по осі кріплення зліва направо; 2) падіння полці по осі кріплення справа ні ліво; 3) падіння полиці перпендикулярно підлозі вниз; 4) падіння полиці із застосуваннями дії фізичної сили «на себе»?» - судово-медичний експерт ОСОБА_40 відповіла наступне: «Враховуючи анатомічну локалізацію, характер та морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, можна вказати, що утворення усього комплексу виявлених пр досліджені ушкоджень, а саме: закрита черепно-мозкова травми, синців та саден на тулубі та кінцівках, малоймовірно від падіння полиці на потерпілу окремо за кожним механізмом: 1) падіння полиці по осі кріплення зліва направо; 2) падіння полці по осі кріплення справа ні ліво; 3) падіння полиці перпендикулярно підлозі вниз; 4) падіння полиці із застосуваннями дії фізичної сили «на себе»?, які встановлені під час проведення слідчого експерименту 10.10.2018 відповідно до протоколу та відеозапису ходу його проведення. Однак не виключається можливість утворення саден та синців на тулубі та кінцівках від контакту з різними поверхнями полиці, які можливі при будь-якому з вищезазначених механізмів її падіння.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №248 від 12 грудня 2018 року, відповідно до якої на тілі малолітньої ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які покривні тканини голови з внутрішньої сторони лобної області справа, яке переходить на праву скроневу область, в лобній області зліва, яке переходить ліву скроневу область, в обох скроневих областях, в тім`яно-потиличній області посередині, розривів вінцевого та сагітального швів у місці з`єднання лобної та тім`яних кісток, масивні крововиливи під м`які мозкові оболонки, в їх товщу, в речовину головного мозку та мозочку; синці в лобно-скроневих ділянках справа та зліва, лобній ділянці зліва, скроневій ділянці зліва та справа, в області верхніх полюсів обох вушних раковин, на повіках обох очей, в області обох щічних ділянок, на підборідді по центру, масивної підшкірної гематоми в потиличній ділянці вище потиличного бугра (10-12 см, товщиною 7 см); саден на кінчику носа, на передній поверхні грудної клітини справа на рівні 6-го міжребер`я та в проекції тіла грудини, на передній поверхні правого колінного суглобу, передній поверхні обох гомілок; синців в області шиї, обох плечових суглобів, гребенів клубових кісток, на передній поверхні середньої третини правого стегна, саден навколо правого колінного суглобу, на тильній поверхні обох стоп та гомілкоступневих суглобів. Давність вищезазначених ушкоджень може відповідати терміну не менше 14-15 діб з моменту спричинення до настання смерті, тобто могли утворитися в термін з 14 серпня 2018 року по 15 серпня 2018 року.

Відповідно до зазначеної експертизи, смерть ОСОБА_8 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась розривом швів черепа в місці з`єднання вінцевого та сагітального швів кісток черепу, розповсюдженими крововиливами під м`якими мозковими оболонками та у їх товщу; множинними крапковими крововиливами під м`які мозкові оболонки, в товщу м`яких мозкових оболонок, численними крововиливами у речовину півкуль головного мозку, подовгуватого мозку, мосту, півкуль мозочку та призвели до розвитку набряку та набухання речовини головного мозку та його оболонок.

Сукупність тілесних ушкоджень в області голови є небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що відповідає п. 2.1.3. «б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 і які призвели до настання смерті.

Тілесні ушкодження в області тулуба та кінцівок як кожне окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, у відповідності до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Характер розриву швів кісток черепу, численних крововиливів в речовину та під оболонки півкуль мозку та мозочку, зовнішніх тілесних ушкоджень у вигляді синців та підшкірної гематоми в області голови свідчить про неможливість їх виникнення за умов нанесення ударів дерев`яною битою або від дії складових частин полиці, яка падає.

Таким чином, слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

При цьому оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, проти життя та здоров`я малолітньої дитини, яка визнається Конституцією України найвищою цінністю, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не одружений, утриманців не має, характеризується як особа, на яку надходили скарги за місцем проживання, вчинив злочин відносно малолітньої особи, що викликало суспільний резонанс та негативне ставлення до нього, а тому є підстави вважати, що з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий зазначав на наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків, оскільки останній знайомий зі свідками у даному кримінальному проваджені та він може вплинути на сусідів за місцем його проживання, які допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, і може переконати її змінити свої покази.

Крім того, ОСОБА_6 під час своїх пояснень вказав, що 04 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року ОСОБА_24 вночі діставала воду з полиці та полиця обірвалася і впала на дитину, що не відповідає дійсності. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №248 від 12 грудня 2018 року «Характер розриву швів кісток черепу, численних крововиливів в речовину та під оболонки півкуль мозку та мозочку, зовнішніх тілесних ушкоджень у вигляді синців та підшкірної гематоми в області голови свідчить про неможливість їх виникнення за умов нанесення ударів дерев`яною битою або від дії складових частин полиці, яка падає», і той факт, що він особисто та разом зі своєю матір`ю ОСОБА_20 вмовив ОСОБА_9 дати неправдиві свідчення з приводу заподіяння нею 14 серпня 2018 року тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що на думку слідчого свідчить про наявність ризику, передбаченого ч. 4 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Вказаний ризик знайшов своє підтвердження під час проведення слідства у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до 10 років, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що останній не вчинить інших кримінальних правопорушень чи не впливатиме на свідків та потерпілого. При цьому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, враховуючи наведенні обставини і те, що фактичним свідком у даному провадженні є співмешканка підозрюваного ОСОБА_9 , з якою він проживає.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та старший слідчий СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий зазначив, що йому відомо про припинення спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки обставини зазначені в ньому щодо нанесення ним тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_8 не відповідають дійсності. Водночас зазначив, що на його думку тілесні ушкодження малолітній ОСОБА_8 могла нанести мати останньої ОСОБА_9 , яка проживала з ним в одному помешканні до 05 січня 2019 року. Крім того, надаючи відповіді на питання, пояснив, що з того часу як ОСОБА_9 та її малолітня донька ОСОБА_8 почали проживати у нього в помешканні він для дитини створив всі належні умови, а саме облаштував кімнату та неприязних відносин до неї ніколи не мав. У період його спільного проживання з ОСОБА_9 малолітня ОСОБА_8 іноді залишалась з ним в квартирі на одинці. Оскільки він та ОСОБА_9 працювали, мати ОСОБА_8 досить часто залишала дитину у своїх подруг колег по роботі. Одночасно підозрюваний звертав увагу, що приблизно у липні 2018 року малолітня ОСОБА_8 перебувала у бабусі (матері ОСОБА_9 ) та коли вони її забирали він помітив на тілі дитини синці, однак ОСОБА_9 сказала йому не звертати на це увагу. В липні 2018 року в нього відбулася сварка з ОСОБА_9 після якої остання зі своєю малолітньою дитиною переїхали жити до своєї матері. Після того як він помирився з ОСОБА_9 , у вечері 13 серпня 2018 року остання знову переїхала проживати до нього зі своєю донькою ОСОБА_8 . Разом з тим підозрюваний зазначив, що йому не відомо де напередодні до цього перебувала малолітня ОСОБА_8 та в яких умовах. В день коли на ОСОБА_8 впала полиця, по поверненню до дому ОСОБА_9 , він пішов в аптеку щоби купити ліків для дитини та його не було вдома приблизно пів години. 18 серпня 2018 року він повинен був йти на роботу, проте відпросився на деякий час оскільки хвилювався через стан здоров`я дитини. При цьому пояснив, що у період часу з 14 серпня 2018 року по 18 серпня 2018 року бачив на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження однак не звертався до лікарні оскільки не є її рідним батьком. Вказав, що працює, має постійне місце проживання, перебував на військовій службі в зоні АТО, постійно спілкується із матір`ю, допомогають один одному матеріально. Наразі із ОСОБА_9 вони спільно не проживають і стосунків не підтримують.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , заперечувала у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та ризиків. Водночас вказувала, що слідчим не надано жодного належного доказу на підтвердження можливої причетності її підзахисного до нанесеня тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_8 . Також просила звернути увагу на те, що вилучена із квартири ОСОБА_6 полиця, якою нібито нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_8 , вилучалася з порушеннями закону та не у повному обсязі, без певних її частин. Також зазначала, що у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних експертиз, при цьому слідчий експеримент щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 проводився за відсутності ОСОБА_6 у зв`язку з чим висновки експертів за результатами проведених експертиз у кримінальному провадженні є не повними, ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути доказом обґрунтованої підозри. Також зазначала, що органом досудового розслідування не встановлено точної дати та часу нанесення тілесних ушкоджень, а тому залишається не зрозумілим яким чином було визначено, що вони нанесені саме ОСОБА_6 .

Крім того, захисник наголошувала на відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, при цьому вказувала, що ОСОБА_6 має постійне зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше проходив військову службу в зоні АТО у зв`язку чим отримував нагороди, допомагає своїй матері ОСОБА_20 та дітям, які перебувають на її утриманні, до цього часу не вчиняв будь-яких дій які б перешкоджали слідству, не намагався тиснути на свідків, за викликом прокурора та слідчого завжди з`являвся вчасно. Крім того просила звернути увагу, що ОСОБА_6 з власної ініціативи та за власні кошти, не маючи ще на той час процесуального статусу підозрюваного, пройшов тестування на поліграфі, а в подальшому виявилоса у нього хвороба, яка можливо і вплинула на результати. Одночасно заперечувала здійснення тиску ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_20 відносно ОСОБА_9 з тою метою щоби остання змінила свої покази. При цьому вказала, що саме за ініціативи її підзахисного ОСОБА_9 покинула його помешкання та наразі проживає за іншою адресою.

За клопотанням сторони захисту, допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показала, що є матір`ю підозрюваного ОСОБА_6 . При цьому свідок пояснила, що малолітня ОСОБА_8 іноді залишалась з неї і вони спілкувались та дитина жодного разу на її сина не скаржилася та не висловлювалася негативно. Одночасно вказувала, що діти, які перебувають у неї на утриманні добре ставляться до її сина, останній їм постійно допомагає в тому числі матеріально, перебуваючи в зоні АТО надсилав грошових коштів. Водночас свідок звертала увагу, що в лютому 2018 року вона помічала у малолітньої ОСОБА_8 тілесні ушкодження у зв`язку з чим в присутності ОСОБА_9 запитувала у дитини хто завдав їй ці тілесні ушкодження, однак малолітня ОСОБА_8 мовчала та дивилася на матір. Разом з тим, свідок зазначила, що помічала як по різному дитина поводилася в присутності матері та за її відсутності. 18 серпня 2018 року до неї зателефонував начальник сина ОСОБА_6 та повідомив, що останній не з`явився на роботу. Після чого, вона намагалася зателефонувати до сина та ОСОБА_9 . Через деякий час, на її телефон прийшло СМС-повідомлення від ОСОБА_9 , яка повідомила, що вони перебувають в лікарні та ОСОБА_24 знаходиться і реанімаційному відділенні. Також свідок спростувала намагання тиску на свідка ОСОБА_9 з їхньої із сином сторони.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка та дослідивши матеріали клопотання та додатково надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

При визначені зазначеної ймовірності причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, що ставиться йому за провину, слідчим суддею проведено оцінку наданих письмових доказів.

Так, згідно висновку комісії судово-медичної експертизи №248 від 12 грудня 2018 року тілесні ушкодження виявлені на тілі малолітньої ОСОБА_8 могли утворитися в період часу з 14 по 15 серпня 2018 року.

Водночас як вбачається із матеріалів клопотання, а також зазначав сам підозрюваний, в ймовірний період нанесення вищевказаних тілесних ушкоджень, малолітня ОСОБА_8 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_41 проживали спільно з ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в одному помешканні, що належить останньому на праві власності.

Із показів свідків ОСОБА_33 , та ОСОБА_36 , які є працівниками дитячого садка ДНЗ №4 «Калинка», який відвідувала ОСОБА_8 , слідує, що ОСОБА_8 останній раз перебувала в дитячому садку 14 серпня 2018 року, звідки о 17 годині її забрала мати ОСОБА_41 , та на наступний день 15 серпня 2018 року вже не з`явилася.

За викладених обставин, оскільки ОСОБА_8 в дитячий садок перестала з`являтись саме з 15 серпня 2018 року, можна дійти висновку, що тілесні ушкодження останній могли були нанесенні в період з вечора 14 серпня 2018 року по ранок 15 серпня 2018 року.

Водночас, як вказують у своїх поясненнях свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_23 , в ніч з 14 на 15 серпня 2018 року ОСОБА_41 перебувала за місцем своєї роботи. Одночасно свідок ОСОБА_23 у своїх поясненнях вказувала, що змінила на роботі ОСОБА_8 о 08 годині 15 хвилин 15 серпня 2018 року та остання їй розповідала, що до неї зателефонував співмешканець ОСОБА_6 та повідомив, що на доньку ОСОБА_8 о 04 годині ранку впала полиця.

Із даних показів свідка можна передбачити, що в ніч з 14 на 15 серпня 2018 року, в період ймовірного нанесення тілесних ушкоджень, малолітня ОСОБА_8 перебувала наодинці з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та саме останній за певних умов та доведеності в судовому засіданні дійсності зазначених обставин міг вчинити кримінальне правопорушення, яке ставиться йому за провину.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте дані ризики жодним чином необґрунтовані.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, повністю спростовується наданими письмовими доказами із яких вбачається, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має постійне зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, підтримує сімейні стосунки зі своєю матір`ю ОСОБА_20 , раніше проходив військову службу в зоні АТО у зв`язку чим отримував нагороди. При цьому, одноразова неявка останнього за викликом слідчого, не може свідчити про спроби його переховування від досудового розслідування.

У даному випадку також враховується позиція Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

Крім того, слідча суддя критично ставиться як на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилання на покази свідка ОСОБА_9 , яка у свої поясненнях вказувала про спроби здійснювати тиск на неї з боку ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_20 . Критичність оцінки показів свідка ОСОБА_9 обумовлюється тим, що за змістом клопотання не можна виключати можливості того, що у майбутньому остання також може бути притягнутою до відповідальності у даному кримінальному провадженні, при цьому в ході досудового слідства ОСОБА_9 один раз змінила покази, а тому є ймовірність того, що ОСОБА_9 навмисно намагається дати такі покази, які б виключали її можливу вину і саме з цією метою може обмовляти ОСОБА_6 . До того ж, як підтвердили в судовому засіданні сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на даний час проживають окремо, не спілкуються та будь-яких стосунків не підтримують.

З цих же підстав, не вбачається наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш того, слідчий суддя вважає, що посилання слідчого в обґрунтування зазначеного ризику здебільшого є абстрактними. Приходячи до такого висновку, слід враховувати також той факт, що до тепер ОСОБА_6 навіть не був допитаний як підозрюваний у даному кримінальному проваджені

Водночас, як вказував Європейський суд з прав людини, абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні загалом не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000670, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1