Справа № 296/1601/19
УХВАЛА
Іменем України

27 лютого 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянув клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19.02.2019 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного на майно ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30.11.2018, а саме на належний їй ноутбук Lеnovo 32015ІАР.

В обгрунтування клопотання вказує, що слідчим суддею необгрунтовано накладено арешт на її майно, оскільки ноутбук вона надала у користування своєму знайомому ОСОБА_5 восени 2018 року, арешт накладено у її відсутність та їй невідомо причин та підстав, у зв`язку з якими на належне їй майно накладено арешт.

В судовому засіданні заявниця клопотання підтримала та просила його задовольнити з тих же підстав.

Слідчий заперечив проти задоволення клопотання з тих підстав, що арешт на ноутбук накладено правомірно, оскільки ОСОБА_6 та інші підозрюються у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, вказаний ноутбук було вилучено під час обшуку.

Слідчий суддя заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали клопотання та встановив наступне.

В провадженні Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004073 01.10.2018.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30.11.2018 по справі №295/16273/18 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку, в тому числі і на належний заявниці ноутбук Lеnovo 32015ІАР.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч. 3 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також ч.4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, в ході розгляду клопотання доведено необґрунтованість застосування в даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт належного ОСОБА_3 ноутбуку Lеnovo 32015ІАР, належність ноутбука останній підтверджується копіями службових чеків про придбання (а.с. 4), а ОСОБА_3 не є особою, яка зобов"язана нести цивільну відповідальність за можливими цивільними позовами, не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не притягнута до відповідальності шляхом оголошення про підозру, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30.11.2018 р. арешт на належний ОСОБА_3 та вилучений під час обшуку по кримінальному провадженню № 0004073 від 01.10.2018 року ноутбук Lеnovo 32015ІАР.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1