Справа № 351/1948/16-к
Провадження № 11-кп/4808/1/18
Категорія ст.307 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №30000312 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Городенківського районного суду від 1.02.2018 року щодо обвинуваченої ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , раніше не судиму

засуджено за ст.307 ч.2 КК України і призначено їй покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією майна.

За вироком суду злочин вчинено за наступних обставин.

20.09.2016 року приблизно о 9 годині 30 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Снятин незаконно збула громадянину ОСОБА_11 за ціною 500 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб макову соломку 121,08 грама.

Крім цього, 8.10.2016 року вона приблизно о 10 годині в м. Снятин незаконно збула громадянину ОСОБА_11 за ціною 400 грн. 188,9 грама. макової соломки.

21.10.2016 року приблизно о 09 годині 30 хвилин вона в м. Снятин незаконно збула громадянину ОСОБА_11 за ціною 300 грн. 101,349 грама. Макової соломки.

21.10.2016 року під час проведення обшуку за місцем її проживання було виявлено та вилучено 33,62 грама макової соломки, яку ОСОБА_10 незаконно зберігала з метою збуту.

Захисником ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій оспорюється суворість покарання. Вказує, що при призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не змінювався, обвинувачена сприяла у встановленні істини по справі, визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненному, усвідомила в повній мірі суспільну небезпеку вчиненного нею діяння, являється мамою одиночкою, утримує та виховує малолітнього сина, проживає у тяжких матеріальних умовах, працевлаштована, характеризується позитивно по місцю проживання, знаходиться на обліку в хірурга та потребує контролю як онкохвора, в зв`язку з чим тривалий час не могла працювати та заробляти кошти. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не було встановлено. Просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченій покарання змінити та призначити покараня із застосуванням ст. 75 ККУ.

Провадження розлянуто в апеляційій інстанції без участі обвинуваченої, оскільки вона повідомлена про судове засідання, її захист здійснює професійний захисник, її участь не є обовязковою, повідомлена нею причина неявки не є поважною, у справі достатньо матеріалів для постановлення законного й обгрунтованого рішення.

В апеляційній інстанції:

- захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, застосувати до покарання обвинуваченої ст.. 75 ККУ;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, дослідивши дані про особу винної, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_10 в апеляційній скаргзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обгрунтованим й вмотивованим. Покарання винній особі має бути справедливим і відповідати ст.ст. 50, 65 ККУ.

Оскаржений вирок в частині покарання вказаним вимогам закону не відповідає.

Апеляційні доводи захисника про суворість покарання ОСОБА_10 є обґрунтованими.

Суд, пославшись на ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винуватої, обґрунтовано застосував до покарання обвинуваченої дію ст. 69 ККУ, однак не дав оцінки можливості застосування до її покарання ст. 75 ККУ.

Колегія суддів вважає, що судом не в повній мірі враховані пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винної.

У справі наявні дані про встановлені обставини, які пом`якшують покарання. Це повне визнання вини у скоєному; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, які виразились в тому, що вона будучи одинокою матір`ю, внаслідок того, що 25.11.2016 року була прооперована в онкодиспансері в м. Коломия обласного онкодиспансеру з приводу онкозахорювання: фіброаденома лівої молочної залози, протягом тривалого часу не могла працювати та заробляти кошти для існування та утримання її малолітнього сина.

Колегія суддів враховує також те, що обвинувачена є особою молодого віку, росла у багатодітній сім`ї, росла без батька, раніше не судима, працює за трудовим договором на посаді сторожа, характеризується за місцем проживання позитивно.

Обставин, які обтяжували б покарання ОСОБА_10 не встановлено.

Колегія суддів прийшла до переконання, що вказані пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченої дають підставу вважати, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 можливе без реального відбування покарання, а тому їй слід призначити покарання із застосуванням ст. 75 ККУ. В силу ст. 77 ККУ при цьому не може бути застосована конфіскація майна обвинуваченої.

За таких обставин звільнення ОСОБА_10 від покарання буде сприяти її перевихованню й запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Таким чином колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, вирок суду в частині покарання - зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 414, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити, вирок Городенківського районного суду від 1.02.2018 року щодо ОСОБА_10 змінити, пом`якшити покарання.

Визнати ОСОБА_10 винною і призначити покарання за ст.307 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 ч.1 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі ст. 75 ККУ з іспитовим строком випробування на 2 роки з накладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5