Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р. Справа № 598/1958/17

Номер провадження1-кп/608/63/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника органу ювенальної поліції

ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей

Чортківської райдержадміністрації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000203 від 26 червня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України, направлене до суду згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року.

До суду надійшло клопотання від прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави обвинуваченому ОСОБА_5 терміном до 60 днів.

В своєму клопотанні прокурор вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 153 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелік яких наведено у Реєстрі матеріалів досудового розслідування. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 11.02.2019 року. Закінчити судове провадження у вказаний термін неможливо через значний обсяг питань, що підлягають вирішенню та матеріалів кримінального провадження, які необхідно дослідити. Крім того зазначає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , згідно з вимогами пунктів 1,3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, осіб на утриманні не має, з місця злочину втік, не надавши допомоги потерпілій, а тому є всі підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. Крім того, він постійно проживає в с. Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, що розташоване неподалік смт. Вишівець, де було вчинено злочин, у нього є стійкі соціальні зв`язки у цьому населеному пункті, широке коло друзів, тому перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою, систематично порушує правила утримання, продовжує протиправну поведінку, за що неодноразово постановами начальника ДУ «Чортківська установа покарань № 26» на нього накладено дисциплінарні стягнення за порушення правил утримання. Таким чином, викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризики не зменшились, існують на даний час, стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б спростовували наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, з підстав наведених у ньому, просила його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому та просили змінити його на цілодобовий домашній арешт, а у випадку задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою визначити суму застави у великому розмірі. Вважають, що клопотання прокурора є не обґрунтованим та не підтвердженим ніякими доказами.

Представник органу ювенальної поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Представник служби у справах дітей Чортківської райдержадміністрації ОСОБА_8 при вирішенні вказаного клопотання покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу

. Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 153 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 11.02.2019 року.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів у сукупності з даними, що характеризують його особу, а саме: характеристики за місцем навчання, порушення правил утримання під час перебування під вартою, з огляду на ступінь тяжкості правопорушень та виду і розміру покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку, що наведені обставини збільшують ризик втечі та впливу на недопитаних потерпілих, свідків, настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши термін тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали. Разом з тим, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити, на даний час, належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, оскільки, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, як про це просять обвинувачений, законний представник та захисник.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України,суд вважає за необхідне не призначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи той факт, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , спричинив загибель людини. У зв`язку з цим, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 щодо визначення суми застави у випадку задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177,178,183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 08 квітня 2019 року, без визначення суми застави.

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копія вірна

Суддя:/підпис/

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №598/1958/17

Ухвала набрала законної сили 08 лютого 2019 року

Суддя: ОСОБА_1