Справа №390/1890/18
Провадження №1-кп/390/157/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 04.10.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
приблизно о 15 год. 30 вересня 2018 року ОСОБА_7 прибув до земельного паю, що розташований поблизу вул. Центральної в с. Карлівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, який належить ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою власної наживи, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно зірвав голівки соняшника та наповнив ними заздалегідь заготовлені два поліпропіленових мішки, загальною вагою 50 кг та вартістю на загальну суму 500 грн.. Проте дії ОСОБА_7 було виявлено та припинено господарем земельного паю ОСОБА_4 , у зв`язку із чим ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, визнав, повністю підтвердив фактичні обставини справи, зокрема вказавши, що дійсно приблизно о 15 год. 30 вересня 2018 року вирішив набити соняшника, щоб в подальшому обміняти на олію для власного вжитку. Проте його дії помітив та припинив ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаюється. На цей час він влаштовується на роботу на птицефабрику.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він займається фермерським господарством. 30 вересня 2018 року він об`їздив свої поля та помітив, що на одному із полів викрадають соняшник. Він затримав чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 , якого він знав як свого односельчанина. Забрав у останнього два мішки із соняшником та відпустив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, доведена. Дії останнього правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 вчинив умисний, незакінчений, середньої тяжкості злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 95), не перебуває на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері (а.с. 93-94), раніше не судимий (а.с.97-99), проживає разом із співмешканкою та виховує доньку ОСОБА_8 , 2011 р.н. (а.с. 96). Згідно із висновком органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк від 19.03.2019 результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_7 показали середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі (а.с.66).

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, раніше не судимий, характеризуються посередньо, має на утриманні малолітню дитину, позицію потерпілого та його представника, суд дійшов висновку, що для його перевиховання та виправлення необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Речові докази та витрати на залучення експертів у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1