Справа № 646/311/19
№ провадження 1-кп/646/400/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.19року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002293 від 15.10.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури № 5 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, маючою малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Наприкінці червня 2018 року, точної даи та часу під час судового розслідування не встановлено, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Одеська» що у м. Харкові, отримала подарунок від невстановленої особи металевий предмет під назвою «кастет».
Надалі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій проти громадської безпеки, передбаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використання зброї, і бажаючи їх настання, почала його носити з собою без дозволу, обов`язкове отримання якого, передбачено «Положенням про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв чи аналогічними за своїми якостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 662.
У подальшому, 14.10.2018 ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку 48 за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, була зупинена працівниками поліції, з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі зброю чи вибухові пристрої, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 15:50 год. по 17:15 год., на запитання працівника поліції, чи має вона при собі речі, виключені з цивільного обігу, ОСОБА_5 відповіла, що в неї при собі, у правій кишені джинсових брюк знаходиться металевий предмет під назвою «кастет», після чого вона добровільно надала для огляду працівникам поліції, вказаний металевий предмет, який згідно з висновком експерта № 542х від 18.12.2018 призначений для розтрощення м`яких тканин та роздроблення кісток, та відноситься до категорії не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії кастетів, виготовлений за типом холодної зброї ударно-дробильної дії кастетів промисловим способом.
10 січня 2019 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності його її захисника ОСОБА_4 , з другого боку, на стадії судового провадження було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Прокурор, обвинувачена та її захисник просили зазначену угоду затвердити та ухвалити вирок на підставі угоди.
Обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що вона згодна з умовами угоди, їй відомі наслідки укладення угоди, вона беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, в обсязі згідно повідомленої їй підозри та поданого до суду обвинувального акту. Обвинувачена згодна і в змозі виконати визначене в угоді покарання. Обвинувачена запевнила, що добросовісно буде виконувати покладені на неї судом обов`язки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями вчинила наступне кримінальне правопорушення: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що суд кваліфікує як злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.
Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 263 КК України - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., яке відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, особливості апеляційного та касаційного оскарження вироків, ухвалених на підставі угод про визнання винуватості, передбаченні ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення.
Суд перевірив та переконався, що при узгодженні міри покарання сторонами угоди враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченою ОСОБА_5 у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість обвинувачення, відсутність шкоди та потерпілих від кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження. Крім того, сторонами угоди було при цьому враховано і особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10 січня 2019 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з другого боку, і призначення останній узгодженого сторонами покарання.
Враховуючи особу обвинуваченої щодо якої прокурором негативної характеристики суду не надано, її критичне ставлення до скоїного, що виразилося у повному визнанні вини, відсутність судимості, на переконання суду, дає можливість призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що відповідає меті покарання, а саме виправленню засудженої та запобіганню вчиненню нових злочинів згідно ст. 50 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи у справі.
Цивільний позов в данному кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченій не обирався, арешт на майно не накладався.
Клопотань про обрання ОСОБА_5 , міри запобіжного заходу від прокурора не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 січня 2019 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з другого боку.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути на користь Держави з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відшкодування судових втрат за проведення судово-криміналістичної експертизи № 542х від 18.12.2018 - 572, 00 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0002293 від 15.10.2018: металевий предмет зовні схожий на кастет, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1