Ухвала
іменем України
07 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 638/4399/15
провадження № 51-8527впс18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000098 щодо нього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо яких кримінальне провадження закрито, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження закрито, про направлення кримінального провадження № 0000098 щодо нього за частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127, частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_8 , щодо якого кримінальне провадження закрито, за частинами 2, 3 статті 27, частиною 2 статті 146, частинами 2, 3 статті 27, частиною 2 статті 127, частиною 1 статті 129 КК та ОСОБА_9 , щодо якого кримінальне провадження закрито, за частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127, частиною 1 статті 129 КК з Полтавського апеляційного суду до Харківського апеляційного суду.
Клопотання ОСОБА_7 обґрунтував тим, що перестали існувати обставини, а саме складна суспільно-політична та криміногенна обстановка в Харківській області, яка межує з Донецькою та Луганською областями, неодноразові терористичні акти в м. Харкові та висока ймовірність загрози життю і здоров`ю громадян під час проведення судового розгляду в м. Харкові або Харківській області, через які Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ направив вказане кримінальне провадження в порядку статті 34 КПК з Дзержинського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Полтави.
Крім того, ОСОБА_7 в клопотанні зазначає, що він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , щодо яких кримінальне провадження закрито, потерпілі та 67 свідків проживають у м. Харкові. При цьому посилається на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , що ускладнює прибуття останнього до суду в іншу область. Також ОСОБА_7 вважає, що з огляду на здійснюваний Генеральною прокуратурою України тиск на суддів першої інстанції, резонансність цієї справи, незаконне, на його думку, відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення є підстави стверджувати про упередженість суддів Полтавського апеляційного суду під час відкриття апеляційного провадження та про збереження такої упередженості під час розгляду апеляційної скарги по суті, що призведе до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення. Тому з метою забезпечення оперативності й ефективності кримінального провадження, уникнення зайвих витрат, забезпечення дотримання та виконання засад кримінального провадження, а також з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів Полтавського апеляційного судуОСОБА_7 просить вказане кримінальне провадження передати до Харківського апеляційного суду.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання. В судове засідання з`явилися прокурор та представник потерпілих. Заперечень на клопотання не надійшло.
До початку розгляду клопотання, 07 грудня 2018 року, до Верховного Суду втретє надійшло клопотання захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в якому він просить відкласти розгляд клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні за апеляційними скаргами прокурорів та потерпілих на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2018 року, якою закрито вказане кримінальне провадження.

Відповідно до частини 4 статті 34 КПК про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.

Так, клопотання ОСОБА_7 надійшло до Верховного Суду 22 листопада 2017 року та його розгляд двічі було відкладено за заявами захисника ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_7 , а саме 27 та 29 листопада 2018 року.

Судове засідання, що призначалося на 27 листопада 2018 року відкладено за заявою захисника ОСОБА_10 , яка надійшла до касаційного суду 26 листопада 2018 року, де він вказував про неможливість участі в судовому засіданні за станом здоров`я, а у його заяві, яка надійшла до Верховного Суду 29 листопада 2018 року, він також посилався настан здоров`я та зазначав, що про день та час розгляду цього клопотання його було повідомлено не належним чином.

З матеріалів провадження вбачається, що всі учасники судового засідання повідомленні про розгляд клопотання судом апеляційної інстанції та додатково повідомлені Верховним Судом шляхом направлення на електронну адресу та засобом поштового зв`язку.

Враховуючи, що законодавцем обмежено термін розгляду колегією суддів Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а учасники судового провадження завчасно сповіщалися про такий розгляд, то Суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілих та прокурора, які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши наведені в клопотанні доводи, Суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до положень частини 1 статті 34 КПКкримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
До того ж вказаною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Крім того, частина 5 статті 34 КПК містить пряму заборону щодо спору про підсудність між судами.
Як убачається з наявних у Верховному Суді матеріалів, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 02 квітня 2015 року частково задовольнив клопотання прокурора та представника потерпілих захисника ОСОБА_6 та передав у порядку статті 34 КПК кримінальне провадження № 0000098 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із Дзержинського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Полтави у зв`язку із складною суспільно-політичною та криміногенною обстановкою в Харківській області, яка межує з Донецькою та Луганською областями, неодноразовими терористичними актами в самому м. Харкові та високою ймовірністю загрози життю і здоров`ю громадян під час проведення судового розгляду в м. Харкові або Харківській області.
На підставі цього підсудність вказаного кримінального провадження було змінено з Дзержинського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави, а матеріали кримінального провадження направлено на розгляд по суті.

Київський районний суд м. Полтави ухвалою від 10 серпня 2018 року зазначене кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закрив на підставі пункту 2 частини 2 статті 284 КПК у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення.

Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 23 серпня 2018 року відкрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурорів, які брали участь у провадженні, потерпілого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_6 представника потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2018 року.

Після цього 17 вересня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження № 0000098 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 з Апеляційного суду Полтавської області до іншого апеляційного суду, а 24 вересня 2018 року надійшли клопотання захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 пронаправлення цього провадження з Апеляційного суду Полтавської області до Апеляційного суду Харківської області.

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_10 ставив питання про направлення вказаного кримінального провадження до іншого апеляційного суду, а захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_14 просили повернути зазначене кримінальне провадження в ту область, з якої підсудність у цьому провадженні вже було змінено.
Такі клопотання захисників Верховний Суд постановою від 24 вересня 2018 року залишив без задоволення, оскільки доводи захисників про необхідність направлення цього кримінального провадження з одного апеляційного суду до іншого є необґрунтованими, непереконливими та не ґрунтуються на законі.
Також Верховний Суд ухвалою від 12 листопада 2018 року залишив без задоволення клопотання, в якому захисник ОСОБА_14 повторно ставив вимогу про повернення кримінального провадження № 0000098 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з Полтавського апеляційного суду до Харківського апеляційного суду, на підставі частини 5 статті 34 КПК, оскільки підсудність у цьому кримінальному провадженні вже визначено.

Отже, після зміни підсудності до Верховного Суду неодноразово зверталися захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 із клопотаннями про зміну підсудності, а саме про повернення цього кримінального провадження для розгляду по суті до Харківської області.

Таким чином, із вказаного вбачається спір про підсудність між судами, що є недопустимим.
Крім того, зазначені ОСОБА_7 у клопотанні мотиви стосовно можливості виникнення сумнівів щодо упередженості суддів Полтавського апеляційного суду ним не підтверджено, а тому колегія суддів вважає їх голослівними.
Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілі та свідки проживають у м. Харкові, а тому є необхідність передати вказане кримінальне провадження до Харківського апеляційного суду, то в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2018 року№ 51-8527впс18 надано відповідь на аналогічні доводи, а саме вказано, щов такому випадку в апеляційному порядку переглядається ухвала суду першої інстанції про закриття кримінального провадження, а даних про те, що зазначені особи мають бути допитані під час такого судового розгляду, не наведено.

З вказаним погоджується і колегія суддів, оскільки в клопотанні ОСОБА_7 наводить ті самі доводи, щодо яких вже висловив свою позицію Верховний Суд.

При цьому, на думку колегії суддів, посилання ОСОБА_7 на те, що перестали існувати обставини, через які Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ направив вказане кримінальне провадження з Дзержинського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Полтави, є безпідставними, оскільки касаційний суд вже визначив підсудність цього провадження, а згідно з частиною 5 статті 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

Таким чином, враховуючи те, що касаційним судом вже визначена підсудність зазначеного кримінального провадження, а з клопотання ОСОБА_7 не вбачається жодних обґрунтованих або виняткових підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого апеляційного суду, які належним чином було б підтверджено, колегія суддів вважає, що в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись статтею 34 КПК, Суд

постановив:
Клопотання ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000098 щодо нього, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо яких кримінальне провадження закрито, із Полтавського апеляційного суду до Харківського апеляційного суду залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3