Справа № 301/313/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвокат ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/128/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 і застосовано щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, командира військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів, а саме, до 11.04.2019, включно.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 10 лютого 2019 року до Іршавського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України кримінальних правопорушень, а саме, у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди. Посилається на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, заявою ОСОБА_9 про вчинені кримінальні правопорушення; протоколами : прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинені кримінальні правопорушення ; огляду місця події території за адресою АДРЕСА_2 ; допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; огляду предмета запису з відеокамери на АЗС «Робітник»; затримання ОСОБА_6 .. Зазначає, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою із трьома невстановленими особами, тому вважає, що існують достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на інших співучасників злочину, потерпілих та свідків кримінального правопорушення, чим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України кримінальних правопорушень, за скоєння яких може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку із чим, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні слідчого, зокрема, ризики про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на інших співучасників злочину, потерпілих та свідків кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, можуть бути недостатньо ефективними для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що слідчим суддею не наведено доводів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, а оскаржувана ухвала містить лише в описовій частині виклад обставин, що зазначені в клопотанні слідчого, які слідчим суддею не досліджувались і не встановлювались. При цьому, зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого, свідки та потерпілі слідчим суддею не допитувалися, і слідчий суддя не досліджував фактичні дані, які викладені у протоколах допиту цих осіб. Стверджує, що слідчим суддею не взято до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , і не надано їм оцінки, а також не взято до уваги того, що підозрюваний має на утриманні двох малолітніх дітей, нагороджений вищою державною нагородою та має ряд відзнак за участь в АТО. Разом із тим, посилається на те, що слідчим суддею не було розглянуто можливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вказує на те, що в матеріалах судового провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також які б свідчили про неможливість запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , підлягає задоволенню з таких підстав.
Колегія суддів вважає, що затримання та тримання особи під вартою мають бути законними, з точки зору як матеріального, так і процесуального права. Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 Європейської Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), яка полягає в захисті людини від свавілля.

Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до вимог ст. 178 цього ж Кодексу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а відповідно до ст. 194 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання, чи існують підстави для розумної підозри щодо причетності підозрюваного до злочину.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність взяття особи під варту, про продовження строків тримання особи під вартою покладений на органи досудового слідства, - ініціаторів клопотань і, зокрема, прокурора.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права. Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі: 1) у провадженні щодо кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, або інше, більш м`яке покарання, - від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, - від п`яти до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, - від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 4) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, - від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_13 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування матеріали (документи) доводять обставини, що свідчать про наявність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карного діянь. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема:
заявою ОСОБА_9 про вчинені кримінальні правопорушення; протоколами : прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинені кримінальні правопорушення ; огляду місця події території за адресою АДРЕСА_2 ; допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; огляду предмета запису з відеокамери на АЗС «Робітник», на підставі яких 09.02.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, яке цього ж дня йому з урахуванням положень ст. 278 КПК України вручено. Відповідно до повідомлення про підозру дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. За передбачені ч. 3 ст. 289 КК України діяння винній особі може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна або без конфіскації майна. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права : розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту : мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала доказ, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання вищенаведені докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінально-карних дій, у тому числі підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Тому, доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 про те, що

слідчим суддею не наведено доводів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, - колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються наявними в матеріалах судового провадження доказами, яким слідчим суддею дана належна оцінка.

При оцінці цих доводів та прийнятті процесуального рішення, колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя належним чином не оцінив всі обставини справи та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на інших співучасників злочину, потерпілих та свідків кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Тому доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_7 у цій частині визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й відхиляються.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчинених злочинів: відповідно до ст. 12 КПК України передбачені ч. 3 ст. 289 ; ч. 2 ст. 187 КК України злочини є тяжкими, у тому числі за передбачене ч. 3 ст. 289 КК України діяння винній особі може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна або без конфіскації майна, погоджується з висновком слідчого судді про те, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя, чи вчинення нових злочинів, однак вважає, що потрібно враховувати і дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється особа, його роль у досліджуваних подіях.

Одночасно, апеляційний суд доводи сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, позитивних характеристик та попередню високо-свідому громадську позицію та поведінку ОСОБА_6 , які слідчим суддею належним чином враховані не були і могли б привести до висновку про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням його під вартою, вважає такими, що заслуговують на увагу і підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що в обґрунтування зазначеного взяття особи під варту, слідчий суддя в ухвалі послався лише на характер вчинених злочинів та тяжкість діянь у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , не зазначивши на які саме дані прокурор посилався в обґрунтування доводів про взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею не дана належна оцінка даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 : одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до довідки, виданої військовим комісаром Закарпатської області у періоди з 04.10. по 18.12.2014 ; 29.12. 2014 по 24.02.2015 ; 20.05. по 12.09.2015 приймав участь в Антитерористичній операції, за участь у якій 26.02.2015 нагороджений орденом Богдана Хмельницького 111 ступеня, а також 17.02.2016 нагороджений відзнакою Президента України за участь в Антитерористичній операції, нагороджений Подякою ГО Українське об`єднання учасників бойових дій та волонтерів АТО в Закарпатській області, а також Грамотою голови Іршавської районної державної адміністрації.Указане на переконання колегії суддів свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурорами не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 . При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Під час розгляду судового провадження апеляційним судом Народний депутат України ОСОБА_14 подав письмову заяву про передачу йому на поруки підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на дані про особу підозрюваного, а також на те, що разом із ОСОБА_6 приймали участь у захисті держави, виходили з оточення «із так званого Дебальцівського котла», а також на стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків - одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його репутацію - позитивні характеристики, наявність нагород. Даючи пояснення Народний депутат України ОСОБА_14 підтвердив доводи викладені ним у письмовій заяві про передачу на поруки.

Враховуючи вищенаведене, те, що Народний депутат України ОСОБА_14 має особливу довіру, користується авторитетом у суспільстві, раніше належним чином виконував роль поручителя, колегія суддів вважає, що передача йому підозрюваного на поруки забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків.

Одночасно, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотань голови громадської організації «Цивільний корпус АЗОВ Закарпаття» ОСОБА_15 , голови громадської спілки «Спілка учасників АТО Великоберезнянщини» ОСОБА_16 , голови громадської спілки «Ліга Ветеранів АТО та бойових дій Карпатська земля» ОСОБА_17 та голови громадської організації «Тячівська спілка учасників Антитерористичної операції країни «Патріот» ОСОБА_18 , оскільки вказані голови громадських об`єднань не підтвердили наявність того рівня довіри, який би гарантував належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді особистої поруки Народного депутата України ОСОБА_14 забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 особистої поруки Народного депутата України ОСОБА_14 , колегія суддів враховує також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обираючи запобіжний захід у вигляді особистої поруки Народного депутата України ОСОБА_14 , відповідно до ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного передбачені цією нормою права обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Колегія суддів вважає, що покладення на підозрюваного ОСОБА_6 вказаних вище обов`язків забезпечить його належну процесуальну поведінку, не порушуватиме його прав та буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_7 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України кримінальних правопорушень ОСОБА_6 частковому задоволенню ; письмова заява Народного депутата України ОСОБА_14 про передачу йому на поруки підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено строк дії постановленої ним ухвали.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання про необхідність взяття підозрюваного під варту ; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 180, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Підозрюваного ОСОБА_6 передати на поруки Народного депутата України ОСОБА_14 .

Роз`яснити народному депутату ОСОБА_14 у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.
Роз`яснити поручителю народному депутату ОСОБА_14 , що він може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він зобов`язаний забезпечити явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший, а також роз`яснити, що у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього може бути накладене грошове стягнення, відповідно до ст. 180 КПК України.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти
Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування.
Передбачені обов`язки покласти на період до 04.03.2019.
Копію ухвали для відома та виконання надіслати начальнику СІЗО № 9 ДДВП України в Закарпатській області та слідчому ОСОБА_8 .

У задоволенні клопотання голови громадської організації «Цивільний корпус АЗОВ Закарпаття» ОСОБА_15 , голови громадської спілки «Спілка учасників АТО Великоберезнянщини» ОСОБА_16 , голови громадської спілки «Ліга Ветеранів АТО та бойових дій Карпатська земля» ОСОБА_17 та голови громадської організації «Тячівська спілка учасників Антитерористичної операції країни «Патріот» ОСОБА_18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: