Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/24/19
Провадження № 1-м/650/1/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Каховського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року за ч.3 ст. 30, ч.4 п. «а» ст. 228-1; ч. 4 п. «а» ст. 228-1; ч.3 ст. 30, ч.4 п.п. «а», «г» ст. 228-1 КК РФ до покарання у вигляді 11 років 8 місяців позбавлення волі,
встановив:
У січні 2019 року до суду надійшло зазначене клопотання в якому Міністерство юстиції України відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України, з метою забезпечення виконання в України покарання призначеного громадянину України російським судом просить: визначити норми (статті, частини статей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчинені яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі зазначеного вироку.
Клопотання мотивовано тим, що вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.4 п. «а» ст. 228-1; ч. 4 п. «а» ст. 228-1; ч.3 ст. 30, ч.4 п.п. «а», «г» ст. 228-1 КК РФ із застосуванням ст. 69 ч.3 КК Російської Федерації до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, зміненим постановою Бєлгородського обласного суду від 30.03.18р. на 11 років 8 місяців позбавлення волі.
Вирок суду набрав законної сили та підлягає виконанню. Засуджений ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 7 УФСВП Росії по Бєлгородській області», кінець відбуття строку покарання 12.10.2027 року.
22.12.2018р. Наказом Міністерства юстиції України № 4064/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України.
Суд, заслухавши прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року за ч.3 ст. 30, ч.4 п. «а» ст. 228-1; ч. 4 п. «а» ст. 228-1; ч.3 ст. 30, ч.4 п.п. «а», «г» ст. 228-1 КК РФ.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 засуджено вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, вирок змінено постановою Бєлгородського обласного суду від 30.03.18р. і призначено покарання 11 років 8 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст. 30, ч.4 п. «а» ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», організованою групою в значному розмірі); ч. 4 п. «а» ст. 228-1 (незаконний збут наркотичних засобів вчинений організованою групою в значному розмірі, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет»; ч.3 ст. 30, ч.4 п.п. «а», «г» ст. 228-1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет»), що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 13.02.2016 року, кінець строку 12.10.2027 року. Станом на 06.08.2018 року відбутий строк покарання становить 2 роки 5 місяців 23 дні; невідбутий строк покарання становить 9 років 2 місяці 6 днів.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою осіб кваліфікується за ст.15 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України та тягне відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Відповідно до вимог ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.
Незаконний збут наркотичних засобів вчинений організованою групою осіб у великих розмірах кваліфіковано за ч.3 ст. 307 КК України та тягне відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до 12 років з конфіскацією майна.
Санкція ч.4 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі до одного мільйона рублів.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.
З урахуванням наведеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року щодо ОСОБА_4 та вважати його засудженим за ст. 15 ч.2, ч.3 ст. 307 КК України строком на 8 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 307 КК України строком на 10 років позбавлення волі.
Підстав для визначення в данному випадку додаткового покарання в виді конфіскації майна немає, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося.
При визначені строку та виду кримінальної відповідальності за вироком російського суду відповідно до вимог українського законодавства, посилання на призначення покарання без штрафу та без позбавлення права займати відповідні посади та займатись відповідною діяльністю є недоцільним з причини відсутності вказаних додаткових покарань у санкціїї статті 307 ч.3 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 13.02.2016р.
Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 372, 602-604, 610 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч.4 п. «а» ст. 228-1; ч. 4 п. «а» ст. 228-1; ч.3 ст. 30, ч.4 п.п. «а», «г» ст. 228-1 КК Російської Федерації.
Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнано винним вироком Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року передбачена ст. 15 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України та ст. 307 ч.3 КК України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 15 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, за ст. 307 ч.3 КК України на 10 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 11 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відповідно до вироку Октябрьського районного суду м. Бєлгорода від 22.01.2018 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 13.02.2016 року дня затримання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальних витрат на оплату праці адвокатів ( ОСОБА_5 980 рублів, ОСОБА_6 980 рублів, ОСОБА_7 36 260 рублів) на загальну суму 38 220 рублів.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Якщо ухвала суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1