Ухвала
Іменем України
10 травня 2019 р.

м. Київ
Справа №758/10889/17
Провадження № 51-1708 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку захисник звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, повністю не усунув.

Зокрема, у скарзі захисник хоча формально і посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не наводить належного обґрунтування незаконності судових рішень та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 412, 419 КПК України. Посилання захисника на неповноту судового розгляду, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Також, скарга захисника так і не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Окрім того,вимога захисника до касаційного суду, як і попереднього разу, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3