Справа № 214/3119/16-к
1-кп/214/93/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000433 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

При обговоренні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, прокурор висловив думку про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . При цьому зазначив, що маються ризики того, що обвинувачений може ухилитися від суду так як не має міцних соціальних зв`язків, може продовжити злочинну діяльність оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою та висловив думку про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт. При цьому, просив врахувати час перебування обвинуваченого під вартою, де він здобув ряд тяжких захворювань. Також просить взяти до уваги, що обвинувачений має дружину, постійне місце проживання.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд знаходить таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою суду дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , продовжено до 1 січня 2019 року. Розгляд даного кримінального провадження не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки у зв`язку зі зміною складу суду та клопотанням обвинуваченого про розгляд справи спочатку, розгляд справи розпочато заново. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, внаслідок яких була спричинена майнова шкода потерпілим, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів в період іспитового строку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на час затримання ніде не працював, не має міцних соціальних зв`язків. Тому суд приходить до переконання, що існують такий визначений ст. 177 КПК України ризик, що обвинувачений, побоюючись покарання за вчинене правопорушення, яке в разі визнання винним може бути йому призначене, може ухилитися від суду. Також на переконання суду існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. На переконання суду, більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визначеним судом. Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Приходячи до такого висновку судом враховано позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі, лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Крім того, суд прийшовши до висновку про продовження строку тримання під вартою, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування якої констатовано в рішенні Європейського суду з прав людини «Ілійков проти Болгарії» бере до уваги не тільки тяжкість злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також попередню поведінку останнього, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, що дає підстави для очікувань про відсутність у нього наміру зупинятись у своїх злочинних діях, отже небезпека в такому випадку є явною, а обраний запобіжний захід є необхідним та достатнім для запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення у світлі обставин справи, зокрема біографії та характеристики обвинуваченого.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 1 січня 2019 року і продовжити строк тримання під вартою до 28 лютого 2019 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 28 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1