Справа № 645/512/18
Провадження № 1-кп/645/328/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 прожовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 08.12.2018 року.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строків тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_5 при вирішенні заявленого клопотання покладалася на розсуд суду.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає необхідним зазначити наступне.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 прожовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 08.12.2018 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.
При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років. Тобто злочин, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , є тяжким за критерієм, визначеним ст.12 КК України.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд також виходить з даних, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.
Також колегія суддів враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Судом досліджено питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, не надано та не зазначено про існування таких доказів.
За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 04 лютого 2019 року.
Строк дії ухвали закінчується 04 лютого 2019 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя -