КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.10.2018,?

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.10.2018 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що оскаржувана ОСОБА_5 бездіяльність слідчого не передбачена ч.1 ст.303 КПК України і виходить за межі компетенції слідчого судді.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.10.2018 скасувати, а матеріали за його скаргою повернути до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття її до розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачає можливість оскаржувати до слідчого судді бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов?язаний вчинити у визначений КПК України строк. А тому, на переконання ОСОБА_5 , слідчий суддя безпідставно відмовив йому у відкритті провадження за його скаргою.

Учасники у визначений день, час та місце до суду не з?явились. Про судове засідання повідомлені завчасно згідно положень ст.422 КПК України у належний спосіб, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи вказане, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд наявної апеляційної скарги на підставі існуючих матеріалів судового провадження, з огляду на те, що всі учасники повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів керується наступним.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як встановлено на підставі матеріалів даного провадження ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді його клопотання про інформування його як потерпілого про хід розслідування у кримінальному провадженні №0000374, про забезпечення доказів у порядку ст.56 КПК України, в якій просив слідчого суддю: визнати бездіяльність СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві. В поданій скарзі ОСОБА_5 просить слідчого суддю зобов?язати СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві провести розслідування кримінального правопорушення №0000374 від 07.03.2018; зобов?язати СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві винести постанову про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000374 від 07.03.2018; зобов?язати СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві письмово повідомити його щодо процесуального керівника у відповідному кримінальному провадженні.
Так, ОСОБА_5 в своїй скарзі пов?язує бездіяльність слідчого з нерозглядом його клопотання, поданого в рамках №0000374, зокрема він вважає, що має місце бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов?язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Однак, подаючи скаргу поза увагою останнього залишилось наступне.
Згідно приписів ч.1 ст.55 КПК України права і обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Враховуючи, що ОСОБА_5 , згідно змісту його скарги, є заявником в кримінальному провадженні №0000374, то статусу потерпілого він набув одночасно з подання заяви про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.
При цьому, згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України, до слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відтак, оскільки відносно ОСОБА_5 рішення про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні №0000374 не виносилось, то його скарга в цій частині є передчасною.
Не входить до кола питань, на розгляд яких закон уповноважує слідчого суддю, і можливість зобов?язати орган досудового розслідування провести розслідування кримінального правопорушення, поза як такі вимоги скарги не узгоджуються з положеннями закону, зокрема з приписами ч.1 ст.36 КПК України, згідно яких прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Не є підставою для оскарження до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України і бездіяльності щодо неповідомлення заявника про процесуального керівника у відповідному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником тощо. Виходячи зі змісту скарги таких питань скаржник в клопотанні не ставив .
За таких обставин зважаючи, що згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені законом до його повноважень, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, що не підлягає оскарженню у відповідності до положень ст.303 КПК України.
Керуючись ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.10.2018, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3