КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/347/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
20 листопада 2018 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 9-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 309, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду від 28 березня 2018 року, яким ОСОБА_7 , засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України скасувати, та закрити провадження по справі на підставі ч. 1 п. 3 ст. 284 КПК України, за недоведеністю винуватості ОСОБА_7 .

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В основу обвинувального вироку судом першої інстанції покладені недопустимі докази, зібрані з істотним порушенням вимог закону, та суперечливі показання свідків.
Судом безпосередньо деякі докази не досліджено, зокрема відеозапис з камер спостереження торгової зали магазину, протокол перегляду вказаного відео-запису, але суд посилається на них у вироку.
Оцінюючи, як доказ протокол огляду місця події від 21.09.2017 року з огляду на його допустимість, суд першої інстанції не врахував, що при проведенні вказаної слідчої дії не враховані норми КПК України, а саме огляд місця події від 21.09.2017 року (а.с. 113-116) було проведено слідчим із порушенням норм діючого КПК в частині незалучення понятих до початку вчинення даної процесуальної дії, не роз`яснено їх права, як учасникам слідчої дії, не залучено законного представника неповнолітнього та не роз`яснено їх процесуальні права, а також незалучено захисника неповнолітньому. На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину виповнилось 14 років, про що було відомо слідчому.
Також апелянт зазначає, що фактично ОСОБА_7 був затриманий, але в порядку ст. 208 КПК України протокол затримання не складався, тому суд не оцінив законність проведення обшуку затриманого відповідно до вимог ч. 3 вказаної норми.
Крім того апелянт вказує, що відсутній протокол інвентаризаційної комісії, який є обов`язковим при виявленні фактів крадіжки, тому на думку апелянта, не можна взагалі стверджувати, що 21.09.2017 року в магазині «Новус» було скоєно крадіжку. Належних доказів, які підтверджують власність ТОВ «Новус» на товар, крадіжка якого інкримінується обвинуваченому, суду не надано. Так само не надані належні докази вартості викраденого товару, оскільки довідка про вартість датована 21.09.2017 року, а відомості в ЄРДР внесено лише 22.09.2017 року, тобто зазначений доказ слідчим отримано до внесення відомостей в ЄРДР.
Також апелянт зазначає, що показання ОСОБА_7 не спростовано стороною обвинувачення та не доведено його умислу на крадіжку пляшки джину. Пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суперечливі між собою, оскільки жоден свідок не бачив особисто факту крадіжки ОСОБА_7 саме пляшки джину.
На думку апелянта, представник потерпілого ОСОБА_12 приймав участь в судовому засіданні за довіреністю від 01 лютого 2017 року, яка діяла до 31 грудня 2017 року, тому він не мав права представляти інтереси потерпілого під час судового розгляду.
Апелянт наголошує, що судом не з`ясовано наявність документів, які підтверджують факт здійснення досудового розслідування щодо неповнолітнього обвинуваченого спеціально уповноваженим на це слідчим.
Крім того апелянт звертає увагу на те, що при обранні покарання обвинуваченому суд врахував його перебування на обліку у секторі ювенальної превенції Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, але ця обставина не може

враховуватись при обранні покарання обвинуваченому, оскільки його на облік було поставлено у зв`язку з пред`явленням підозри по справі, яка розглядалась.
Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши частково фактичні обставини, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 21 вересня 2017 року приблизно о 20 год. 15 хв., перебуваючи в торгівельній залі магазину «Novus», щo знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Петра Григоренка, 18, керуючись раптово виниклим злочинним умислом вирішив таємно викрасти чуже майно, а саме товар, що належить ТOB «Новус - Україна ».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 21.09.2017 близько 20 год. 15 хв. продовжуючи знаходитись в торгівельній залі вказаного магазину, діючи умисно, шляхом вільного доступу, взяв з корзини, що стояла в торговій залі, належний ТОВ «Новус-Україна» товар, а саме: джин «Beefeater» 47%, ємкістю 1 літр, вартістю 495 гри. 20 коп. (без ПДВ) та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає сховав вказаний вище товар до свого рюкзака, який був при ньому та направився в сторону касових зон вказаного магазину.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 приблизно о 20 год. 20 хв. підійшов до каси № 17 вказаного вище магазину, оплатив товар, який знаходився у нього в руках, а саме: напій газований PepsiCola, тістечко KatKat і Kat, арахіс смажений, а з схованим у рюкзаку товаром (джин «Beefeater» 47%, ємністю 1 літр) заздалегідь не маючи наміру його оплачувати, пройшов вказану вище касу та направився до виходу з магазину «Novus». Однак, довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками охорони зазначеного магазину, з викраденим товаром при ньому.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 міг завдати ТОВ «Новус-Україна» матеріального збитку на загальну суму 495 грн. 20 коп. (без ПДВ).
Отже дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Як вбачається з вироку, свої висновки щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, суд першої інстанції обґрунтував на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду та які суд оцінив у

відповідності до вимог, передбачених ст.94 КПК України, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України не визнав та суду пояснив, що зайшов у магазин щоб купити чогось поїсти. У відділі чаю він взяв корзинуу якій була пляшка якогось напою.Він подумав, що це лимонад і поклав її до свого рюкзака та забув за неї заплатити. При виході його зупинилипрацівники охорони,які виявили даний напій та викликали поліцію і маму.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд першої інстанції дослідив всі наявні докази та дав їм оцінку. Прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у повному обсязі доводиться показаннями допитаних під час судового розгляду представника потерпілого, свідків та отриманими під час досудового розслідування і дослідженими судом письмовими та речовими доказами.
В основу обвинувального вироку судом першої інстанції покладено показання представника потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оскільки останні були попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та їх показання узгоджуються між собою та іншими доказами по справі.
Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_12 суду пояснив,що про подію дізнався від начальника охорони магазину, на місце події не виїжджав. Після події йому на зберігання було передано речовий доказ, який не був опечатаний, також він проводив часткову інвентаризацію однак ніяких документів з цього приводу не складав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює на посаді директора охорони ТОВ "Новус", у день вчинення крадіжки, яка є предметом розгляду у суді, йому передали інформацію, що молодий чоловік, який зараз присутній в залі судового засідання в якості обвинуваченого, поклав до рюкзака пляшку джину " Beefeater "та пройшов через не працюючу касу не розплатившись за товар. Після чого його було затримано працівниками охорони. Під час затримання обвинувачений добровільно дістав зі свого рюкзака викрадене майно. Невдовзі вони викликали поліцію та батьків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює у магазині "Новус", події відбулись приблизно в кінці вересня 2017 року, вона була на роботі в магазині "Новус" за адресою: пр-т П. Григоренка, 18, де ОСОБА_7 намагався викрасти товар-пляшку алкогольного напою джин " Beefeater ". Про вчинення вказаного злочину вона повідомила працівників поліції, та склала довідку про викрадений товар, працівники поліції провели огляд місця під час якого були присутні бабуся і мамаобвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює в службі охорони магазину "Новус", який розташований за адресою: м. Київ, просп. П. Григоренка, 18. 21 вересня 2017 року точної години не пам`ятає, через систему відео нагляду він побачив, як молодий чоловік, який присутній в залі судового засідання в якості обвинуваченого, у відділі кави поклав до свого рюкзака пляшку джину " Beefeater "після чого він повідомив цю інформацію своїм колегам. В подальшому обвинувачений пройшов касу розплатившись лише за той товар який тримав в корзині, після чого його було затримано за касовою зоною.

Під час затримання обвинувачений дістав зі свого рюкзака викрадений джин " Beefeater ". Після чого було викликано поліцію та батьків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що працює інспектором охорони в магазину "Новус", що розташований по проспекту П. Григоренка, 18 в м. Києві. 21 вересня 2017 року йому передали інформацію, щоб він проконтролював оплату товару одним з покупців. Після того як обвинувачений пройшов через касову зону він запитав чи є у нього не оплачений товар, на що отримав відповідь що є.Після цього до затриманого підійшов старший зміни та викликав поліцію. Що відбувалось дальше йому не відомо оскільки він залишився на посту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що осінню минулого року точної дати та часу не пам`ятає, він приймав участь під час слідчої дії, яка проходила у магазині "Новус", розташованому на проспекті Григоренка у місті Києві. Коли його запросили до кабінету, на столі стояла пляшка якогось спиртного під час вилучення якої він присутнім не був, також у кабінеті був присутній працівник поліції обвинувачений та його бабуся. За результатами слідчої дії було складено протокол з яким він ознайомився та підписав.
Висновок суду першої інстанції про те, що показання вказаних свідків є послідовними, узгоджуються поміж собою та повністю підтверджуються іншими доказами, які не спростовані та досліджені в судовому засіданні, є обґрунтованим.
Будь-яких обставин щодо обмови обвинуваченого ОСОБА_7 вищевказаними свідками, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій не встановлено.
Крім того суд першої інстанції поклав в основу вироку, наступні докази, процесуальними джерелами яких, крім наведених вище показань є речові докази, документи, зокрема:
- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2017 року (а.п.111-112), з якого вбачається, що21.09.2017 року о 20 год. 15 хв. в магазині "Новус" який розташований за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 18, ОСОБА_7 таємно викрав пляшку джину "Beefeater ", вартістю 495 грн. 20 коп.
- Протокол огляду місця події від 21.09.2017 року (а.п.113-116), з якого вбачається, що в службовому приміщенні магазину "Новус", який розташований за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, у присутності матері ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 було виявлено: напій "Pepsі" об`ємом 1 л., тістечко "КіТ КАТ", арахіс смажений " Big Bob" та товарний чек, який свідчить про оплату даного товару. Також у ОСОБА_7 було виявлено кошти у сумі 21 грн. 40 коп. та портфель чорно-синього кольору з якого він добровільно дістав пляшку джину " Beefeater " об`ємом 1 літр. Під час огляду було вилучено товарний чек та пляшку джину " Beefeater ".

Суд першої інстанції вказаний доказ вважав належним та допустимим, крім того в сукупності досліджених в суді доказів та показів свідків обставини викладені в протоколі підтвердилися, з чим погоджується колегія суддів.
-Протокол огляду предмету, а саме товарного чеку, відповідно до якого ОСОБА_7 розрахувався за 1 пляшку газованого напою, тістечко та 1 упаковку арахісу;
-постановапро визнання речовими доказами товарного чеку; 1 пляшки джину «Beefeater» 47%, ємністю 1 літр та DVD-диску наданого на запит адміністрацією ТОВ «Новус Україна»;

- довідка від 21.09.2017 року (а.п. 117) згідно якої вартість джину "Beefeater" 619 грн. 00 копійок ціна з ПДВ та 495 грн. 20 коп. ціна без ПДВ.
- відеозапис з камер спостереження торгової зали магазину, наданим на запит, на якому видно, як ОСОБА_7 перебуваючи в торговій залі магазину «Novus» бере з корзини для товарів пляшку та оглянувшись по сторонам ховає її до свого рюкзака, після чого прямує на касову зону, де розраховується за товар, який тримає в руках та прямує на вихід з магазину, однак його зупиняє охоронець та проводить до столу, де ОСОБА_7 знімає рюкзак та відкриває його показуючи вміст охоронцю; протокол перегляду вказаного відео-запису.
( а.с. 125-131).
Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні вищевказані докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Така кваліфікація його дій є правильною, у відповідності до встановлених фактичних обставин,вчиненого кримінального правопорушення.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії середньої тяжкості злочинів; особу обвинуваченого, який не одружений, на даний час є учнем 9-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 309, за місцем навчання характеризується негативно, оскільки не бажає використовувати свої здібності та можливості до навчання, свої помилки визнає не завжди, не проявляє належноїповаги до вчителів та старших. На зауваженняне реагує, прогулює уроки без поважних причин, не бере участь у класних та позакласних заходах. Батьки приділяють увагу у вихованні сина, стежать за зовнішнім його виглядом. Час від часу підтримують контакт з класним керівником, батьківські зборивідвідують не систематично, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у секторі ювенальної превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд прийшовдо висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. ст. 75, 104 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується.
Крім того, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого. Є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально караних діянь.

Слід також зазначити, що будь яке з альтернативних покарань визначених в санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме арешт або обмеження волі, відповідно до ст.ст.60,61 КК України до неповнолітнього не можуть застосовуватись.

Доводи апелянта про те, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в основу обвинувального вироку судом першої інстанції покладенні недопустимі докази, зібрані з істотним порушенням вимог закону, та суперечливі показання свідків, колегія суддів вважає безпідставними, не підтвердженими жодними доказами, з наведених вище підстав.
Судом першої інстанції вірно надано оцінку показанням свідків та дослідженим письмовим доказам, а саме що зібрані вони відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, є належними та допустимими, а тому прийняті судом.
Стосовно доводів апелянта про те, що судом безпосередньо деякі докази не досліджено, зокрема відеозапис з камер спостереження торгової зали магазину, протокол перегляду вказаного відео-запису, але суд посилається на них у вироку, то таке твердження не узгоджується з матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме журналу судового засідання від 06.03.2018 (а.с. 144-147), судом було оглянуто надані прокурором докази, долучено їх до матеріалів кримінального провадження та при прийнятті рішення дано їм оцінку.
Окрім того, матеріали кримінального провадження в повному обсязі відкривалися сторонам даного провадження, у зв`язку з чим сторона захисту звернулась з клопотанням про визнання вказаних доказів недопустимими, на що судом першої інстанції дано їм відповідну оцінку.
Доводи апеляції про те, що слідча дій -огляд місця події, про що було складено відповідний протокол, проведено з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому докази з цього приводу є недопустимими, то вони також не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки під час огляду було залучено представника потерпілого ОСОБА_9 , та проведено його відповідно до вимог ст.237 КПК України.
Стосовно доводів апелянта, що фактично ОСОБА_7 був затриманий, але в порядку ст. 208 КПК України протокол затримання не складався, та суд не оцінив законність проведення фактичного обшуку затриманого відповідно до вимог ч. 3 вказаної норми, слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 було затримано не працівниками поліції, а працівниками охорони магазину, тому протокол затримання не складався.
Оскільки відповідно ч. 3 ст. 207 КПК України, кожен хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що було зроблено в даному випадку, та проведено огляд на місці вчинення кримінального правопорушення, а не обшук, як зазначає захисник.
Стосовно доводів апелянта, що відсутній протокол інвентаризаційної комісії, то вони не заслуговують на увагу, оскільки було викрадено тільки одну пляшку алкогольного напою і цей факт був зафіксований, тому колегія суддів вважає, що при таких обставинах проведення інвентаризації не є обов`язковим.

Щодо доводів апелянта про те, що не надані належні докази вартості викраденого товару, оскільки довідка про вартість датована 21.09.2017 року, а відомості в ЄРДР внесено лише 22.09.2017 року, тобто зазначений доказ слідчим отримано до внесення відомостей в ЄРДР, слід зазначити наступне.
Під час апеляційного розгляду прокурором надано витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0010325, з якого вбачається, що заяву про злочин подано 21.09.2017 року. Відомості про кримінальне правопорушення внесено 22.09.2017, як це визначено ч.1 ст.214 КПК України, а саме протягом 24 годин. Проте дана обставина не може вважатися істотним порушенням, та будь яким чином вплинути на доведеність винуватості особи або кваліфікацію його дій, оскільки не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності, лише задля правового пуризму.
Доводи апелянта про те, що представник потерпілого ОСОБА_12 приймав участь в судовому засіданні за довіреністю від 01 лютого 2017 року, яка діяла до 31 грудня 2017 року, тому він не мав права представляти інтереси потерпілого під час судового розгляду, то вони є безпідставними.
Так, на (а.с. 84) міститься довіреність від ТОВ «Новус України» на ім`я ОСОБА_12 від 01 січня 2018 року, яка дійсна до 31 грудня 2018 року, тому представник потерпілого ОСОБА_12 брав участь в судових засіданнях, як до 31 грудня 2017 так і після, на законних на те підставах.
Також судом апеляційної інстанції перевірено доводи апелянта, стосовно здійснення досудового розслідування щодо неповнолітнього обвинуваченого спеціально уповноваженим на це слідчим, на що прокурором надано Наказ від 30.12.2016 №1179, про спеціально уповноважених слідчих на здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень щодо неповнолітніх, з якого вбачається, що старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції майор поліції ОСОБА_16 входить до даного переліку спеціально уповноважених слідчих, для здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень щодо неповнолітніх.
Твердження апелянта про те, що при обранні покарання обвинуваченому суд врахував його перебування на обліку у секторі ювенальної превенції Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, але ця обставина не може враховуватися при обранні покарання обвинуваченому, оскільки його на облік було поставлено в зв`язку з пред`явленням підозри по справі, яка розглядалась є безпідставними.
Як вбачається з довідки ст. інспектора СЮП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_17 /а.с. 162/, з неповнолітнім ОСОБА_7 систематично проводиться профілактична роз`яснювальна робота щодо недопущення ним скоєння адміністративних та кримінальних правопорушень, однак за час перебування на обліку ОСОБА_7 доставлявся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві за скоєння дрібної крадіжки та перебування в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому на матір неповнолітнього ОСОБА_9 були складено адміністративні протоколи за ч. 3 ст. 184 КУпАП від 25.02.2018 року (протокол АА969096) та за ч. 3 ст. 184 КУпАП від 21.02.2018 (протокол АА 853837), оскільки неповнолітній ОСОБА_7 на момент скоєння адміністративних правопорушень не досяг 16-річного віку з якої настає адміністративна відповідальність.
Інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4