Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 702/493/18
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, місце реєстрації та місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000381 від 12.11.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив розглянути клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як строк цього запобіжного заходу закінчується 01.02.2019, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишаються актуальними, зокрема ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, він не працює, зник з місця злочину, що доводить ризик переховування від суду. Також прокурор наголосив на суспільну небезпеку злочину, який інкримінований обвинуваченому.

Представник потерпілих ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора з приводу продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, просив застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою при цьому зазначив, що ОСОБА_6 являється учасником АТО, отримав травми під час проходження військової служби, являється інвалідом ІІІ групи, також він має державні нагороди за участь у бойових діях. ОСОБА_6 одружений, має на утриманні сина 2018 року народження. Також захисник ОСОБА_7 вказав на недоведеність ризиків, які вказані прокурором, а тяжкість призначеного покарання в розумінні практики ЄСПЛ не є підставою для обрання найтяжчого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, звернув увагу суду на відсутність ризиків, на які вказує прокурор, зазначив, що він є учасником АТО, має захворювання, потребує реабілітації, одружений, має дитину, а тому у нього не має наміру переховуватись від суду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, судом взято до уваги особливу тяжкість обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 , а тому об`єктивним є твердження прокурора, що під острахом кримінальної відповідальності останній може ухилятися від суду. Наявність такого ризику узгоджується із рішенням ЄСПЛ у справі від 26.07.2001 «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 п.81, в якому зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Колегія суддів також взяла до уваги той факт, що ОСОБА_6 офіційно не працює, з місця злочину зник, що дає підстави вбачати наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 з використанням вогнепальної зброї та має наслідком смерть людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину.

Також суд вбачає ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, які не допитані судом з урахуванням принципу безпосередності дослідження їх показань.

Суд звернув увагу на наявність інвалідності ІІІ групи у обвинуваченого, але в даному випадку, доказів, які б унеможливлювали його тримання в умовах ізоляції за наявним захворюванням, стороною захисту не надано.

Суд вважає, що ризики, які слугували підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися та продовжують існувати, а тримання його під вартою є виправданим та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин суд встановлює підстави для задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, до задоволення не підлягає з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 314-316, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору для відому, направити ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2