В И Р О К
іменем України

Справа №377/879/18

Провадження №1-кп/377/5/19

12 лютого 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000204 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прип`ять Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
18.03.2016 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі,-
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
13 листопада 2018 року, близько 08 години, ОСОБА_5 перебуваючи в квартирі ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у прихожій на дивані побачив мобільний телефон «Prestigio Wize G3», вартістю 1379 гривень, а в кухні на тумбі побачив мобільний телефон «Blackwiew Omega Pro», вартістю 1987 гривень, які належать ОСОБА_4 , і у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільні телефони «Prestigio Wize G3», вартістю 1379 гривень, та «Blackwiew Omega Pro», вартістю 1987 гривень, які належать ОСОБА_4 , спричинивши потерпілій матеріального збитку, на загальну суму 3366 гривень. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Під час судового засідання ОСОБА_5 , подав угоду про примирення від 22.01.2019 року між ним як обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про примирення між потерпілою та обвинуваченим викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, обвинувачений повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України вчинення злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 , покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки та шість місяців, сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік і шість місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд вважає, що згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні злочину, який йому інкримінується і передбачений ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про примирення підтримав та просив її затвердити.
У судовому засіданні потерпіла угоду про примирення підтримала та просила її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При перевірці угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 угода про примирення і призначення обвинуваченому узгоджене сторонами покарання підлягає затвердженню.
Підстави для обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, який під час досудового розслідування не обирався, відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
За правилом ч.2 ст.124 КПК України документально підтвердженні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 286 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання відповідно речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.373-374 КПК України, ст.ст. 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 22.01.2019 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000204.
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та шість місяців, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік і шість місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати у кримінальному провадженні, а саме, вартість проведення товарознавчої експертизи на суму 286 гривень.
Речові докази: - порожні паперові коробки з під мобільних телефонів «Prestigio Wize G3» та «Blackwiew Omega Pro», які відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.11.2018, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , необхідно залишити у останньої; - мобільний телефон «Prestigio Wize G3», який відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.11.2018 року зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області, необхідно повернути потерпілій.
Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку у форму затвердження угоди про примирення.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1