Справа № 538/548/18
Провадження № 1-кп/539/211/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000146 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2018 року близького 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , з корисливого мотиву, з метою таємного викрадення чужого майна задля власної наживи, прибув до господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 таємно викрав з приміщення літньої кухні металеві речі господарського призначення та запчастини до фототехніки загальною вагою 50 кг. В подальшому, скориставшись послугами таксі, ОСОБА_4 перевіз викрадені металеві речі до пункту прийому металобрухту ТОВ «Метсплав» по вул.О.Коваленка в м.Лохвиця, де здав їх за ціною металобрухту 5 грн. 70 коп. за 1 кг, отримавши гроші в сумі 285 грн.

Крім того, через кілька днів (точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знов прибув до господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу проник до приміщення літньої кухні.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливого мотиву, з метою власної наживи, ОСОБА_4 таємно викрав з приміщення літньої кухні бензопилу марки «STIHLMS 280», електропилку «POWERTEC» S.N.:2008|06 0509, оприскувач «Леміра» об`ємом 15 л, ОГ-101-01, які згідно висновку експерта №605 від 12.04.2018 року мають вартість 1020 грн., 1015 грн. та 176 грн. відповідно.

27.03.2018 року близько 10 години ОСОБА_4 приніс викрадені речі до ОСОБА_6 , якому продав їх за 300 грн., та витратив отримані кошти на власні потреби.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, є працездатним, ніде не працює, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, особу винного, відсутність у обвинуваченого непогашених судимостей, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При цьому, суд не погоджується з висновком органу пробації в досудовій доповіді про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. За своїм змістом висновок органу пробації фактично дублює текст обвинувального акту. Натомість, належну соціально-психологічну характеристику обвинуваченого не надано. З досудової доповіді органу пробації вбачається, що в якості єдиного об`єктивного джерела інформації щодо обвинуваченого використано лише характеристику з місця проживання та довідку з лікарні. При цьому, зміст вказаних документів у досудовій доповіді не наведено та не піддано аналізу. Крім того, в досудовій доповіді зазначено, що ОСОБА_4 раніше судимий, хоча така інформація не відповідає дійсності, оскільки судимість обвинуваченого погашена і відповідно до ст.89 КК України він вважається таким, що не має судимості. Щодо самого факту притягнення до кримінальної відповідальності в минулому ОСОБА_4 , то органом пробації не надано аналіз за якими статтями КК України притягувався обвинувачений до кримінальної відповідальності, за яких обставин вчинив злочин, в якому віці, який проміжок часу минув від тієї події, тощо. Загалом, орган пробації продемонстрував формальний підхід до складання досудової доповіді.

Наведені обставини дають підстави вважати, що можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства не втрачена, за умови застосування ефективних пробаційних програм, працевлаштування обвинуваченого та контролю за поведінкою засудженого з боку органу пробації.

Такий підхід при призначенні покарання відповідає змісту ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Документально підтверджені витрати на проведення товарознавчих експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та можливої роботи,

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 144 грн. 00 коп. витрат на проведення товарознавчих експертиз.

Речові докази по справі: металеві вироби, бензопилу марки «STIHLMS 280», електропилку «POWERTEC» S.N.:2008|06 0509, оприскувач «Леміра», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1