Номер провадження 1-кп/495/538/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003354 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великомар`янівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 30 вересня 2018 року, приблизно о 20 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні приватного будинку по АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс приблизно два-три удари долонями обох рук по обличчю потерпілої ОСОБА_5 , після чого наніс останній один удар долонею правої руки в області спини зліва, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців та гематом на обличчі, та гематоми в області лівої ключиці з боку спини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 301 від 21.11.2018 року, виявлені у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців та гематом на обличчі, та гематоми в області лівої ключиці з боку спини, зазвичай спричиняють незначні, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані умисні, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням небезпечного наслідку у вигляді тілесних ушкоджень, наявних у потерпілої ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що потерпіла є його рідною матір`ю. На протязі багатьох років у нього склалися неприязнені відносини зі своєю матір`ю. 30 вересня 2018 року, приблизно о 20 годині, він перебуваючи вдома, по АДРЕСА_1 , в ході сварки наніс приблизно два-три удари долонями обох рук по обличчю потерпілої ОСОБА_5 , після чого наніс останній один удар долонею правої руки в області спини зліва. У скоєному розкаявся та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, його каяття в скоєному, а також те, що потерпілою не пред`явлено претензій матеріального характеру до обвинуваченого, однак у своїй письмовій заяві вона просила покарати обвинуваченого суворо, з урахуванням чого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1