Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження 1-кп/641/569/2018 Справа № 641/3494/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
перекладача ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115 від 14.05.2018 р. за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогобужево Бєлгородської області Російської Федерації, громадянина Росії, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 13 травня 2018 року, близько о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні тамбуру першого поверху будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , у ході раптово виниклого між ними конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, стоячи навпроти, на відстані витягнутої руки, обличчям до ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці предмет, який мав колюче-ріжучі властивості, завдав йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани у поперековій ділянці, яка згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), при цьому пояснив, що 13 травня 2018 року, близько о 19 годині 00 хвилин, зайшов додому в квартиру АДРЕСА_3 , де в нього виник конфлікт із сином, який забороняв йому входити додому. Зазначив, що взяв свої речі та коли виходив з квартири, в тамбурі схопив щось та, з метою самооборони, вдарив сина, який виштовхував його з квартири. Крім того вказав, що син не працює, веде аморальний спосіб життя, викрав його електроінструменти, на його зауваження не реагує, він вимушений жити у друзів, дружина на таку поведінку сина не реагує. Вказав, що свою провину у злочині визнає та щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, заробляє випадковими заробітками. Крім того, суд враховує, що, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку щодо призначення покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов, судові витрати відсутні.
Долю документів- доказів, вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на ОДИН рік.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов`язки.

Речові докази: документ -доказ Медичну картку стаціонарного хворого № 3369 від 13.05.2018 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в кримінальному провадженні - зберігати в кримінальному провадженні справа № 641/3494/18, провадження 1-кп/641/569/2018, протягом усього часу його зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1