ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7416/18 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/317/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського Апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м Харкова від 09 листопада 2018 року про задоволення клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239 від 16 серпня 2018 року, вилученого в ході обшуку 31 жовтня 2018 року (більш детально перелік майна вказано в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року а.с. 175-182).

З таким рішенням слідчого судді не погодився ФОП ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року та про постановлення нової ухвали, якою просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, вилучене 31 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки необхідність накладення арешту на вищевказане майно, що знаходиться на збереженні у ОСОБА_6 , доведено не було.

Зазначив також, що вимога слідчого про накладення арешту на майно є безпідставною, адже вказане майно, неможливо розцінювати, як доказ у кримінальному провадженні, відсутня розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

До суду апеляційної інстанції ФОП ОСОБА_6 , або його представник, а також прокурор, не з`явились.

Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с.192-193).

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, не перешкоджає проведенню розгляду справи, якщо такі особи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Отже, колегія суддів, дійшла до висновку, що є правові підстави для розгляду зазначеної скарги по суті.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 16 серпня 2018 року, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами правоохоронних органів Харківської області та розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «Куп`янське лісове господарство» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.264, ч.2 ст.191 КК України.

31 жовтня 2018 року під час розслідування вказаного кримінального провадження, на підставі ухвал слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року були проведені обшуки у Артемівському, Студенецькому, Червонооскільському лісництвах ДП Ізюмське лісове господарство, ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , Деревопереробному цеху ДП «Зміївське лісове господарство», Задонецькому лісництві ДП «Зміївське лісове господарство», ФОП ОСОБА_10 та вилучено майно, що зберегло на собі сліди злочинів.

Постановою старшого слідчого другого слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 від 01 листопада 2018 року майно, яке було вилучене в ході проведення обшуків 31 жовтня 2018 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000239 від 16 серпня 2018 року.

В своєму клопотанні слідчий вказує, що вилучене в ході обшуку майно, є доказами у вчиненні кримінальних правопорушень та є необхідним для проведення ряду експертних досліджень та інших процесуальних дій. Повернення вилученого майна, а також передання його на відповідальне зберігання, унеможливить виконання стороною обвинувачення, покладених на неї функцій.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У частині 3 статті 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, та вважає, що такий захід на даний час виправдовує потреби досудового розслідування.

При розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що у даному кримінальному провадженні планується проведення ряду слідчих дій та судових експертиз.

На даний час щодо вказаного майна продовжують проводитися слідчі дії.

Отже, колегія суддів, вважає, що, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що ФОП ОСОБА_6 не є власником вищевказаного майна, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та як вказує в апеляційній скарзі сам апелянт, вилучена продукція належить замовникам останнього підприємствам «Еколіс» та ТОВ «Тімберхаус», які передали вищевказане майно ФОП ОСОБА_6 на підставі укладених договорів відповідального зберігання. В свою чергу ФОП ОСОБА_6 на підставі договорів про надання послуг з розпилювання, відповідно до заявок замовника, здійснює розпилювання деревини та повертає пиломатеріал замовнику.

З огляду на викладене та враховуючи норми ч. 1 ст. 174 КПК України, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що власник або володілець майна, які у даному випадку не були присутні при розгляді питання про арешт майна, не позбавлені права заявляти клопотання про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. На даний час відомості про заявлення такого клопотання відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ст.407, ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року про задоволення клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239 від 16 серпня 2018 року, вилученого в ході обшуку 31 жовтня 2018 року (більш детально перелік майна вказано в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року а.с. 175-182) залишити без змін.Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4