Справа № 344/5687/19
Провадження № 1-кс/344/3130/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна на відповідальне зберігання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 01.02.2019 року звернувся до слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 з приводу повернення йому на відповідальне збереження транспортний засіб марки «Mercedes Benz» (VIN : НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_3 », однак 06.02.2019 року отримав відмову слідчого, оскільки даний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000168 від 15.01.2019 року, однак жодних доказів йому не надали.

Відповідно до вимог чинного законодавства арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_3 », не накладався. Відповідно до висновку №СЕ-19/109/25-9 КДТЗ/19 від 15.03.2019 року судового експерта ОСОБА_5 наявні на досліджувані автомобілі марки «Mercedes Benz», ML 270 CDI», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 та двигуна ( НОМЕР_4 ) не містять ознак (слідів) механічного втручання, нанесені в умовах заводу-виробника. Ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ) та двигуна 1677) досліджуваного автомобіля зміні не підлягали та є первинними, тому ОСОБА_3 вважає, що на даний час відсутні будь-які правові підстави для подальшого зберігання його майна та обмеження його права у володінні транспортним засобом.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 169 КПК України,

1. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив передати транспортний засіб марки «Mercedes Benz» (VIN : НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_2 , йому на відповідальне зберіганн, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000168 від 15.01.2019 року.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки в даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З клопотання вбачається, що в арешті майна, а саме:

в арешті транспортного засобу марки «Mercedes Benz» (VIN : НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000168 від 15.01.2019 року, відпала потреба, оскільки слідчим проведені всі необхідні процесуальні дії (проведені необхідні експертизи), подальше утримування майна приводить до псування та втрати його товарного вигляду через умови зберігання, а також не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна у вигляді заборони на його користування відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 168, 169, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Передати транспортний засіб марки «Mercedes Benz» (VIN : НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000168 від 15.01.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено та підписано 10.04.2019 року.