Провадження № 11-кп/4820/57/18
Справа № 676/1759/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу процесуального прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 травня 2018 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 про повернення майна.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року, на платіжний термінал ІВОХ, який тимчасово вилучений згідно протоколу обшуку від 3 серпня 2016 року.
Зобов`язано слідчу ОСОБА_12 повернути ОСОБА_11 : 21 системний комп`ютерний блок, кошти в сумі 213 грн., платіжний термінал ІВОХ, які вилучені згідно протоколу обшуку від 3 серпня 2016 року; 22 системних блоки, 2 монітори, 10 флеш накопичувачів, які вилучені згідно протоколу обшуку від 17 листопада 2016 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про повернення речових доказів у кримінальному провадженні.
Свої вимоги аргументує тим, що кримінальне провадження, в межах якого суд прийняв рішення, у нього в провадженні не перебувало, що свідчить про вихід судом за межі своїх повноважень.
Зазначає, що матеріали провадження не містять належних доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_11 на вилучене під час обшуку майно.

Заслухавши доповідь апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступних причин.

Так, статтею 131 КПК України визначено види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна, а також встановлена їхня мета, зокрема досягнення дієвості кримінального провадження в якому вони застосовуються.

Речовими доказами, згідно положень ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

З урахуванням того, що слідчим 28 квітня 2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ст.284 КПК України, в межах якого було вилучено майно з орендованого ОСОБА_11 приміщення, подальше обмеження прав фактичного володільця даного майна відпало, на що слушно звернув увагу місцевий суд.

Доводи прокурора щодо виходу суду за межі своїх повноважень, так як закрите кримінальне провадження не перебувало у його провадженні, не заслуговують на увагу в силу наступного.

Скасування арешту майна регламентовано статтею 174 КПК України, зі змісту якої слідує, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, вправі подати клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
При цьому, законодавцем встановлено, що таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Однак норми КПК України не передбачають порядок скасування накладеного арешту, у разі винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження.

Враховуючи наявність в КПК України колізії стосовно скасування арешту майна після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження та непорушність права приватної власності, встановленої у статті 41 Конституції України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку необхідно застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п.14 ч.1 ст.7 КПК України, якими встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 24 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що вимоги КПК України не передбачають скасування арешту майна після винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що суд, у відповідності до вимог ст. 3, 7, 24 КПК України, законно розглянув по суті клопотання про скасування арешту майна.

Колегія судді погоджується також із висновком місцевого суду про те, що предметом судового розгляду, в силу вимог ч.5 ст.132, ст.100, ст.172-174 КПК України, є необхідність доведення прокурором підстав для утримання і арешту майна вилученого у особи. А тому доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах провадження належних доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_11 на вилучене під час обшуку майно, не заслуговують на увагу.
Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження, в межах якого було вилучено майно та зберігалось в камері збереження речових доказів органу досудового розслідування, а також в межах якого була винесена ухвала про накладення арешту на майно, закрите, застосування будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження, а також подальше утримання правоохоронними органами чужого майна, є неможливим, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення майна ОСОБА_11 є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2018 року про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2016 року та повернення ОСОБА_11 : 21 системний комп`ютерний блок, кошти в сумі 213 грн., платіжний термінал ІВОХ, які вилучені згідно протоколу обшуку від 3 серпня 2016 року; 22 системних блоки, 2 монітори, 10 флеш накопичувачів, які вилучені згідно протоколу обшуку від 17 листопада 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4