Справа № 495/106/19
Номер провадження 1-кп/495/14/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000247 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5

захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4

захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, сплинув 27.12.2018 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 вважав доцільним обрати у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки вона обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення та може переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі. Крім того може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим. Прокурором не надано жодного доказу в обґрунтування клопотання. Його підзахисна має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання. Просив обрати його підзахисній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала свого захисника. Заперечувала проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші учасники процесу думку по клопотанню залишили на розсуд суду.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом другим КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом було встановлено, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, раніше не притягалась до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Прокурором не надано жодного аргументованого доказу, що існують будь-які ризики того, що обвинувачена вчинила, або намагалась вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також те, що по справі не допитано обвинувачену, свідків, не досліджено письмових доказів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання у відношенні обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої на час судового розгляду.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за обвинуваченою ОСОБА_4 , для недопущення вчинення нею інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали встановити два місяці з моменту її ухвалення, тобто до 31 березня 2019 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1