Справа №601/230/19
Провадження № 1-кп/601/111/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 21 січня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше судимого: 09 листопада 2018 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень.

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вироком суду, зокрема щодо порядку сплати штрафу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість повністю або частково виконувати покладені на нього судом обов`язки та сплатити штраф у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень, оскільки ОСОБА_3 є пенсіонером, щомісячно отримує пенсію та міг сплатити штраф в розмірі 680 гривень, призначене судом покарання у вигляді штрафу не сплатив.

Станом на момент пред`явлення підозри засуджений ОСОБА_3 без поважних причин до виконання кримінального покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень не приступив та із призначеного штрафу жодної гривні не сплатив.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, від дачі покань відмовився.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину доводиться дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами.

З вироку Кременецького районного суд Тернопільської області від 09 листопада 2018 року слідує, що ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначено йому за даною статтею покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень.
З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вирок Кременецького районного суд Тернопільської області від 09 листопада 2018 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначено йому за даною статтею покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень набрав законної сили 11 грудня 2018 року та підлягає негайному виконанню.
Відповідно до повідомлення старшого інспектора Кременецького районного сектору з питань пробації філії Державної установи (Центр пробації) у Тернопільській області № 49/9/92 від 21 січня 2019 року у відповідності до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це підрозділ з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Станом на 21 січня 2019 року засудженим ОСОБА_3 квитанція про сплату штрафу згідно вироку суду до підрозділу пробації не представлена.

З виклику старшого інспектора Кременецького районного сектору з питань пробації філії Державної установи (Центр пробації) у Тернопільській області №УП/1/10/1131 від 26 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 викликався по питанню сплати штрафу.

З довідки управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області від 30.01.2019 р за № 151 та пенсійного посвідчення за № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності довічно як інвалід другої групи загального захворювання та за період листопад 2018 року-січень 2019 року отримав 4446 гривень.

З квитанції від 22.02.2019 року слідує, що ОСОБА_3 сплатив штраф за вироком Кременецького районного суд Тернопільської області від 09 листопада 2018 троку в розмірі 680 гривень.

Отже ОСОБА_3 був ознайомлений з вироком та призначеним покаранням, мав фінансову та фізичну можливість сплатити штраф.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України за ознакою ухилення від сплати штрафу особою, яка була засуджена до цього виду покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, те, що він є особою похилого віку, позитивно характеризується по місцю проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від сплати штрафу засудженою до цього виду покарання особою карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 з послідуючими змінами передбачено, що суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Приймаючи до уваги те, що покарання у вигляді виправних робіт та обмеження волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 389 КК України, за якою ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності, до нього не застосовується, оскільки він є особою пенсійного віку, суд вважає за необхідне постановити щодо нього обвинувальний вирок, без призначення покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України без призначення йому покарання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий