Житомирський апеляційний суд
Справа №274/113/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2019 року, якою залишено без задоволення подання ДУ „Райківська виправна колонія №73 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2019 року було залишено без задоволення подання ДУ „Райківська виправна колонія №73 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_8 на даний час не довів своєю поведінкою свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджується з прийнятим судовим рішенням. Зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що він просить скасувати ухвалу суду щодо нього та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання щодо його умовно-дострокове звільнення.

Вказує, що суд не врахував, те, що він за місцем відбування покарання був працевлаштований працівником їдальні, має 6 (шість) заохочень, приймав участь у культурно-масових заходах, здобув професію «Оператор швацького устаткування» та позов за виконавчими листами на суму 320 грн. відшкодував повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності з вимогами ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, з достатньою повнотою з`ясувавши, чи став засуджений на шлях виправлення та чи відбув він у встановленому законом порядку необхідний строк покарання.

Так, ОСОБА_8 був засуджений 24 січня 2017 року вироком Богунського районного суду м. Житомира за ст.ст. 122 ч. 1, 152 ч. 1, 153 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі. В строк покарання йому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.01.16 року по 24.02.17 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбування покарання: 17.01.16 року, кінець строку: 10.12.20 року.

10.12.18 року ОСОБА_8 відбув 2/3 строку покарання.

Згідно характеризуючих даних Райківської ВК №73 засуджений ОСОБА_8 з 09.03.17 року відбуває покарання в Райківській ВК №73. За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований робітником їдальні. Має 6 (шість) заохочень, стягнення відсутні (мав два стягнення у УВП №8 за злісні порушення, які погашені у встановленому законом порядку).

За вироком суду ОСОБА_8 вину у скоєному злочині визнав частково. Відповідно до заяви від 15.09.17 року вину визнав повністю, щиро розкаявся. Мав позов за виконавчими листами на загальну суму 320 грн., який відшкодував повністю.

На думку колегії суддів суд першої інстанції ретельно з`ясовувавши ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях прийшов до переконливого висновку про передчасність застосування пільги визначеної ст. 81 КК України.

Сукупність даних про особу засудженого, його ставлення до вчинених злочинів, поведінка за місцем відбування покарання, в період усього часу знаходження в установах виконання покарань свідчать, що ОСОБА_8 , лише перед наближенням терміну, який дає підстави для застосування положень ст. 81 КК України додержувався правил поведінки та внутрішнього розпорядку.

До такого висновку колегія суддів приходить враховуючи, що до ОСОБА_8 , в період відбування покарання застосовувались дисциплінарні стягнення, в тому числі у нього вилучались заборонені предмети пристосовані для спричинення тілесних ушкоджень (02.09.2016 р.).

ОСОБА_8 неодноразово судимий та до нього раніше вже застосовувалось звільнення від відбування покарання та умовно дострокове звільнення, однак він висновків не робив, а через незначний час продовжував вчиняти злочини, які за своїм характером є більш тяжчими та були направлені проти життя та здоров`я особи, що на думку колегії суддів вимагає більш ретельної перевірки його щирого розкаяння та виправлення.

Крім цього, засуджений ОСОБА_8 вину у скоєнні умисних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності особи під час судового розгляду заперечував та лише при наближенні терміну, який дає підстави для застосування ст. 81 КК України написав заяву про визнання вини.

Колегія суддів, з врахуванням характеризуючих даних засудженого ОСОБА_8 , погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в матеріалах особової справи переконливих даних про його виправлення, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2019 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: