Провадження № 11-кп/4820/145/18
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та голови спостережної комісії Хмельницького міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні подання начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та голови спостережної комісії Хмельницького міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, наявні в матеріалах подання обставини не вказують на виправлення засудженого, як підставу для застосування умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як видно з її змісту, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він працевлаштований в установі двірником, добре відноситься до своїх обов`язків, проявляє ініціативу, має ряд заохочень. Всі обставини, які наявні в матеріалах справи, свідчать про його виправлення, що, на його думку, є достатніми підставами для застосування умовно-дострокового звільнення щодо нього, однак суд першої інстанції таких обставин не врахував.

Заслухавши пояснення засудженого, представників Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підтримання доводів апеляційної скарги засудженого, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, особової справи засудженого та щоденник індивідуальної роботи з засудженим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової про задоволення клопотання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання з наступних підстав.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що оскаржена ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
За змістом ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 був засуджений вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2016 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців 1 день позбавлення волі. Ухвалою колегією судів апеляційного суду Хмельницької області від 19 листопада 2016 року вирок суду залишено без зміни. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 серпня 2016 року по 22 грудня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 11 серпня 2016 року, кінець строку - 30 вересня 2019 року, на час розгляду клопотання засуджений утримувався в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».
В обґрунтування доводів подання, за погодженням з спостережною комісією при Хмельницькому міськвиконкому Хмельницької області, начальник установи вказував, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів подання, даних особової справи та даних щоденника індивідуальної роботи з засудженим вбачається, що за період відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, працевлаштований, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня.
За час відбування покарання з 11 серпня 2016 року характеризувався добре, допустив два порушення режиму відбування покарання (які виражались у невиконанні вимог адміністрації та куріння в недозволеному місці), до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за вказане порушення з ним проведена бесіда виховного та профілактичного характеру. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, правил внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 3 рази отримував заохочення, в тому числі - 1 раз правами начальника відділення та 2 - рази правами начальника установи, що підтверджується даними характеристики, що є в справі.
У Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» засудженого ОСОБА_7 наказом начальника слідчого ізолятора №1 від 3 січня 2017 року залишено для роботи по господарському обслуговуванню на посаді підсобного робітника за рахунок коштів позабюджетної діяльності, наказом № 86 від 29 вересня 2017 року його переміщено на посаду двірника. Працевлаштований двірником, до праці ставиться з розумною та корисною ініціативою, проявляє активність при виконанні дорученої роботи, подає позитивний приклад для інших засудженим господарчого обслуговування. Бере участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Правова просвіта», «Творчість», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Є головою ради колективу засуджених господарчого обслуговування. Згідно витягу з наказу № 92 від 13 серпня 2018 року ОСОБА_7 звільнено з посади «двірника» та призначено на посаду «машиніста з прання та ремонту спецодягу» у відділення господарчого обслуговування СІЗО.
Відмовляючи в застосуванні такої пільги до засудженого, суд першої інстанції фактично виходив з того, що, утримуючись в Хмельницькому слідчому ізоляторі, засуджений допустив грубе порушення прав пожежної безпеки. В 2017 та 2018 році йому було відмовлено в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення, характеризується посередньо, після відмови в застосуванні ст. 82 КК України, застосовано лише одне заохочення у вигляді подяки, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 не довів того, що сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці він довів своє виправлення.
Однак такі висновки судом першої інстанції, на переконання колегії суддів, зроблені без повного врахування всіх даних, що стосуються засудженого. В справі відсутні дані, які б негативно характеризували засудженого впродовж всього періоду відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності засуджений не притягувався, що не є підставою вважати його злісним порушником порядку відбування покарання. Впродовж 2017-18 р.р. тричі ОСОБА_7 заохочувався за зразкову поведінку та виконання покладених обов`язків.
Підставами для умовно-дострокового звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України є доведення засудженим свого виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також фактичне відбуття передбаченої законом частини призначеного покарання, що знайшли своє підтвердження в суді.
З приводу невиконання вимог адміністрації та паління в недозволеному місці, як свідчать дані особової справи, з засудженим проведено бесіди виховного та профілактичного характеру (про вказані обставини зазначено, зокрема, в спільному поданні, характеристиці, направлених до суду), вказані дані містились в особовій справі, тому підстав вважати, що установою не були відображені такі дані в матеріалах подання, немає, а висновки суду першої інстанції з цього приводу не відповідають фактичним обставинам справи.
Факт відмови засудженому раніше в застосуванні до нього положень ст. 82 КК України та ст. 101 КК України, не вказує, що в провадженні на час розгляду подання були відсутні дані, які б сукупності вказували, що засуджений не довів свого виправлення.
Дані особової справи щоденника індивідуальної роботи із засудженим свідчать, що засуджений приймав постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, систематично виконував покладені на нього завдання. З врахуванням відсутності в справі даних, які б вказували на злісне порушення ним вимог режиму утримання, при наявності заохочень за сумлінне виконання ним покладених на нього обов`язків, сумлінне ставлення до праці, в суду першої інстанції були підстави для висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінно ставиться до праці та поведінкою довів своє виправлення, що є підставою для застосування щодо нього положень ст. 81 КК України.
Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі перевірив всі обставини провадження, необґрунтовано відмовив в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 . Колегія суддів вважає, що зібрані та досліджені докази в сукупності дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 , який відбув 2/3 частину покарання, призначеного вироком суду, як того вимагають положення ст.81 КК України, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення подання адміністрації установи виконання покарання, погодженого з спостережною комісією, та звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 10 місяців 17 днів.
На час розгляду справи апеляційним судом невідбута частина призначеного покарання засудженим ОСОБА_7 становила 10 місяців 17 днів, що підтверджується наданою апеляційному суду довідкою установи.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року про відмову в задоволенні подання начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та голови спостережної комісії Хмельницького міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та голови спостережної комісії Хмельницького міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , засудженого вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців 1 день позбавлення волі, умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання, що становить 10 (десять) місяців 17 (сімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з часу її проголошення до Верховного Суду, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Судді