справа № 179/14/19
провадження № 1-кс/179/103/19
У Х В А Л А
про арешт майна

29 березня 2019 року смт. Магдалинівка

Слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження зареєстрованого до ЄРДР за № 0000654 від 21.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000654 від 21.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із клопотанням, погодженим з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить: накласти арешт на земельну ділянку площею 6,4492 га, з кадастровим номером :02:002:0007, власником якої відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 149671 від 25.04.2007 року виданого Магдалинівським районним відділом земельних ресурсів являється ОСОБА_5 : заборонити будь-яким особам, крім власниці ОСОБА_6 розпоряджатися будь-яким чином вказаною земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0007 та використовувати її, а також заборонити вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру та проводити дії щодо реєстрації (перереєстрації), об`єднання чи поділу земельної ділянки, проводити на ній будь-які будівельні роботи, сільськогосподарські роботи обробітку, посівних та інших робіт, заборонити реєстрацію декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, для недопущення її подальшого псування чи перетворення.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Магдалинівським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000654 від 21.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом звернення ОСОБА_5 , яка зазначила, що в 2006 року отримала у спадок земельну ділянку, яку переоформила на себе у 2007 року та отримала державний акт на своє ім`я. Вказана земельна ділянка перебувала у оренді ТОВ СГП «Дудківка», з 2007 по 2016 рік отримувала орендну плату. З 2017 року вирішила самостійно обробляти земельну ділянку та письмово звернулась до директора ТОВ СГП «Дудківка» з вказаним повідомленням. Отримала відповідь про те, що вона нібито 29.01.2008 року підписала з ТОВ СГП «Дудківка» договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований в землевпорядній організації 17.07.2012 року та діє до 17.07.2022 року. В ході досудового розслідування оригінал вказаного договору встановити не вдалось за можливе у зв`язку з його відсутністю. Постановою від 24.03.2019 року земельна ділянка площею 6,4492 га. з кадастровим номером :02:002:0007 визнана речовим доказом по справі, тому з метою збереження речового доказу просить накласти на неї арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено наступне.

20.11.2018 року до Магдалинівського ВП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа умисно використала підроблений документ у вигляді договору оренди земельної ділянки. За вказаним фактом 21.11.2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000654 та присвоєна правова кваліфікацій за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 149671 ОСОБА_5 є власником земельної ділянки на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району, з кадастровим номером :02:002:0007.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 29.12.2016 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно договору від 29.08.2002 видавник ТОВ СП «Дудківка», ОСОБА_5 . Строк дії договору 10 років починаючи з 17.07.2012 року.

До матеріалів клопотання долучено договір оренди земельної ділянки від 29.08.2002, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0007 площею 6,4492 га. Орендодавець ОСОБА_5 , орендар ТОВ СП «Дудківка». Договір зареєстровано Магдалинівським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «центр державного земельного кадастру».

Листом від 28.03.2017 року ТОВ СП «Дудківка» повідомлено про відсутність на підприємства оригіналу договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_5 .

Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0007 площею 6,4492 га. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ СП «Дудківка», за період з 2007 по 2016 роки отримувала грошові кошти за орендне користування земельною ділянкою. В 2017 році разом з чоловіком вирішили самостійно обробляти земельну ділянку, договорів про оренду земельної ділянки не підписувала. З цього приводу письмово зверталась до директора ОСОБА_7 . Потім отримала повідомлення про те, що нібито 29.01.2008 року підписала з ТОВ СП «Дудківка» договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований 17.07.2012 року та діє до 17.07.2022 року. В подальшому звернулась до поліції про підробку вказаного договору. В рамках кримінального справдження отримала копію вказаного договору, виявила недійсні факти, а саме дата укладання договору 29.08.2002, підроблений підпис в графі орендодавець, виправлення в даті складання акту. В 2018 році подала до суду цивільний позов про визнання реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки недійсним.

Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частинами 1, 2 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
24.03.2019 року за добровільної згоди власника земельної ділянки проведено її огляд та постановою від 24.03.2019 року земельну ділянку визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 статі 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні є земельна ділянка, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого.

Таке переконання ґрунтується на встановлених обставинах, таких як розбіжності у даті укладання договору оренди та набуття права власності на земельну ділянку (договір укладено раніше ніж особа набула право власності на землю), відомості про відсутність оригіналів договору оренди.

Так, з матеріалів клопотання, пояснень слідчого в судовому засіданні, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право оренди на вказане майно набуте протиправним шляхом, вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо вимог про заборону вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру та проводити дії щодо реєстрації (перереєстрації) не підлягають задоволенню, оскільки такі дії можуть обмежити законне право власника земельної ділянки розпоряджатись нею на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження зареєстрованого до ЄРДР за № 0000654 від 21.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 6,4492 га, з кадастровим номером :02:002:0007, власником якої відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 149671 від 25.04.2007 року виданого Магдалинівським районним відділом земельних ресурсів являється ОСОБА_5 : заборонити будь-яким особам, крім власниці ОСОБА_6 розпоряджатися будь-яким чином вказаною земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0007, використовувати її, проводити на ній будь-які будівельні роботи, сільськогосподарські роботи обробітку, посівних робіт на часу досудового розслідування.
В іншій частині відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1