Справа № 761/7881/19
Провадження № 1-кс/761/5706/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012787 від 03 грудня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ямпіль Вінницької області, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21 лютого 2019 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_2 та, використовуючи заздалегідь приготовлені пристрої для зняття автомобільної сигналізації, зняли з автомобіля «Audi» модель «Q7», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 автомобільну сигналізацію, відкрили замок дверей автомобіля та отримали можливість вільно потрапити до його салону. Після цього, ОСОБА_7 , приблизно о 03 год. 15 хв., сів на переднє ліве сидіння водія та використовуючи заздалегідь приготовлений пристрій для заведення двигуна транспортного засобу завів двигун автомобіля «Audi» модель «Q7», р.н. НОМЕР_1 , та поїхав на вказаному автомобілі з місця вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 .

В свою чергу, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля «Mercedes» модель «Sprinter», р.н. НОМЕР_3 та поїхав за ОСОБА_7 . Знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сховали автомобіль «Audi» модель «Q7», р.н. НОМЕР_1 в приміщення гаражного боксу, після чого поїхали з села Яблунівка Білоцерківського району Київської області в напрямку міста Києва, після чого були затримані працівниками поліції.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник щодо задоволення клопотання заперечували, з огляду на недоведеність ризиків, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0012787 від 03.12.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України.

21 лютого 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що на вказаному етапі досудового розслідування суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Необхідність в застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , має на меті забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за інкримінований злочин у разі доведення його винуватості, у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, існує обґрунтований ризик, що буде здійснювати вплив на свідків, інших підозрюваних осіб у кримінальному провадженні, з метою спотворення, знищення або штучного створення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, задля подальшого уникнення кримінальної відповідальності, або з метою переховування від слідства та суду, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.2 ст.289 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Визначаючи розмір застави, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, прийшла до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 384 200,00 грн., як альтернативну запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризикам та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012787 від 03 грудня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, строком до 22 квітня 2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 року народження, розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 грн. (триста вісімдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самими підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок №2089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_5 , по справі №761/7881/19, кримінальне провадження №0012787 від 03 грудня 2018 року).

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або праці;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за межі території України.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - до 22 квітня 2019 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1