Провадження №1-кп/761/848/2019
В И Р О К
іменем України

25 лютого 2019 року року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миропілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою вчинення тяжкого злочину проти власності заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, у період часу з жовтня 2017 року по 24.01.2018, учинив закінчений змах на вказаний злочин (кримінальне правопорушення) за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 . Для досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, приблизно в перших числах жовтня 2017 року, діючи з корисних спонукань, познайомився з ОСОБА_5 , який працює на посаді менеджера з керування на ФОП « ОСОБА_9 ». У ході знайомства, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 з метою налагодження контактів та сприяння у підписанні договору про співпрацю між ФОП « ОСОБА_9 » та ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД». Реалізовуючи розроблений план злочинних дій, ОСОБА_7 увівши ОСОБА_5 в оману, повідомивши останньому, що він займає посаду радника Першого заступника Голови СБ України - керівника АТЦ при СБ України ОСОБА_10 та володіючи інформацією про наявність у ОСОБА_5 грошових коштів, вирішив шахрайським шляхом заволодіти коштами на загальну суму 13 000 доларів США, що за станом на момент учинення злочину, згідно з офіційним курсом Національного Банку України, складало 345 020 грн., які належали ОСОБА_5 .
ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами у великих розмірах, 17.10.2017, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи на території ДП «Будівельне управління Служби безпеки України», за адресою: м. Київ, вул. Причальна, 5-А, де зустрівся з ОСОБА_5 та останнього ввівши в оману активною дезінформацією, щодо сприяння керівництва СБ України у підписанні господарського договору на користь ФОП « ОСОБА_9 », чим створив у ОСОБА_5 хибне враження про законність своїх намірів та дій. У той же день, перебуваючи за вказаною вище адресою, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , будучи введеним останнім в оману, ураховуючи всі обставини і уявляючи, що він діє в інтересах розвитку ФОП « ОСОБА_9 » з метою підписання договору з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», погодився на передачу та передав ОСОБА_7 завірені копії фінансово-господарських документів ФОП « ОСОБА_9 » та частину грошових коштів у сумі 3 800 доларів США, від загальної суми 13 000 доларів США.
У подальшому, ОСОБА_7 розпорядився отриманими від ОСОБА_5 грошовими коштами в сумі 3 800 доларів США, що за станом 17.10.2017, згідно з офіційним курсом Національного Банку України, складало 100 852 грн., на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами у великих розмірах, 04.01.2018, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ДУ «Інститут урології» НАМН України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. В.Винниченка, 9-А, зустрівся з
ОСОБА_5 , продовжуючи активно дезінформувати ОСОБА_5 , щодо сприяння керівництва СБ України у підписанні господарського договору на користь ФОП « ОСОБА_9 », створив у потерпілого хибне враження про законність своїх намірів та дій. У той же день, перебуваючи за вищевказаною адресою, приблизно о 13 год. 33 хв., ОСОБА_5 , погодився на передачу ОСОБА_7 та передав останньому другу частину грошових коштів у сумі 50 000 грн., від загальної суми 13 000 доларів США.
У подальшому, ОСОБА_7 розпорядився отриманими від ОСОБА_5 грошовими коштами в розмірі 50 000 грн. на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами у великих розмірах, 24.01.2018, приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні ДУ «Інститут урології» НАМН України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. В.Винниченка, 9-А, зустрівся з ОСОБА_5 , продовжуючи активно дезінформувати ОСОБА_5 , щодо сприяння керівництва СБ України у підписанні господарського договору на користь ФОП « ОСОБА_9 », створив у потерпілого хибне враження про законність своїх намірів та дій. У той же день, перебуваючи на третьому поверсі в холі ДУ «Інститут урології» НАМН України, розташованого за вказаною вище адресою, приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_5 , погодився на передачу ОСОБА_7 третьої частини грошових коштів у сумі 70 000 грн., від загальної суми 13 000 доларів США.
Після цього, ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_5 у великих розмірах, не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 24.01.2018 був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що: Через спільних знайомих з ним познайомився ОСОБА_5 17.10.2017 року він з потерпілим зустрівся у м. Києві на території бази СБ України для того, щоб домовитись за винагороду у 13 000 доларів посприяти укладенню договору між ФОП « ОСОБА_9 » з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД». Він пообіцяв потерпілому посприяти укладенню договору через СБУ, при чому конкретних строків не називав. У нього був намір посприяти укладенню зазначеного договору через знайомого помічника депутата, присвоївши грошові кошти собі. При першій зустрічі ОСОБА_5 передав йому 3 800 доларів США. 04 січня 2018 року вони зустрілись вдруге, під час цієї зустрічі ОСОБА_5 передав йому 50 000 грн. Отримані кошти він витратив на власні потреби. Втретє вони зустрілись 24 січня 2018 року, при цій зустрічі ОСОБА_5 передав йому 70 000 грн., після чого його було затримано співробітниками правоохоронних органів. У вчиненому він щиро розкаюється та буде відшкодовувати завдану шкоду.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що з обвинуваченим його познайомив знайомий на ім`я ОСОБА_11 . Йому сказали приїхати 17.10.2017 року та взяти з собою документи. У Києві його зустрів обвинувачений ОСОБА_7 , який представився радником голови СБ України та сказав, що для того, щоб укласти договір потрібно заплатити 13 000 доларів США. На момент першої зустрічі у нього було лише 3 800 доларів, які він передав обвинуваченому. Наприкінці 2017 року у нього виникли сумніви в обвинуваченому та підозра, що його вводять в оману. Він неофіційно звернувся до СБУ з приводу того, чи працює у них ОСОБА_7 та отримав відповідь, що не працює. Після цього ним була написана заява про злочин та подана до прокуратури. Другий раз вони з обвинуваченим зустрілися 04 січня 2018 року у ДУ «Інститут урології» НАМН України. Під час зустрічі обвинувачений зазначав що процес укладення договору триває та іде обробка документів, після чого він, ОСОБА_5 , передав обвинуваченому 50 000 грн. При третій зустрічі 24 січня 2018 року обвинувачений сказав, що в 30 числах можна буде підписувати договір. Під час цієї зустрічі він передав обвинуваченому 70 000 грн., після чого останнього затримали працівники поліції. Гроші, які передавались при другій і третій зустрічі він отримав від працівників правоохоронних органів.
Покази обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого, обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_7 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше не судимий, має позитивну характеристику за останнім місцем роботи, має на утриманні батьків похилого віку.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 190 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Однак, беручи до уваги, обставини вчинення злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні батьків похилого віку, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без відбування покарання.
Потерпілим ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, було заявлено цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування майнової шкоди у сумі 100 852 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 йому було завдано майнової шкоди на суму 100 852 грн.
До завершення судового розгляду кримінального провадження, від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява №50 від 12.02.2019 року, засвідчена приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_12 , зі змісту якої вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому повністю було відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду у сумі 100 852 грн., у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_5 , більше не має жодних претензій до обвинуваченого.
Зазначені у заяві твердження повністю підтвердив і обвинувачений ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне за вищеописаних обставин прийняти заяву ОСОБА_5 від цивільного позову.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 закрити.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відсутній, так само, як і відсутні підстави для його обрання.
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 закрити, у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову.
Речові докази:
-Грошові кошти купюри номіналом 500 грн. у кількості 140 шт., вилучені 24.01.2018, під час затримання ОСОБА_7 , що зберігаються в управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві після вступу вироку в законну силу повернути у власність держави.
-Грошові кошти купюри номіналом 500 грн. у кількості 2 шт., вилучені 24.01.2018, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , що зберігаються в управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави.
-Мобільний телефон марки Samsung модель GTE-1182 в корпусі чорно-сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім карткою ПрАТ «ВФ Україна», мобільний телефон марки Samsung модель SM-G870А, в корпусі вишневого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , що зберігаються у ГУ НП у м. Києві після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави.
- Блокнот, що зберігаються у ГУ НП у м. Києві після вступу вироку в законну силу знищити.
-Зв`язку ключів у кількості 2 металевих ключів, пластикового магнітного ключа (пігулка) та металевого брелка, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 після вступу вироку в законну силу залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: