Провадження №11-кп/812/341/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2018 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ногінськ Московської області Росія, громадянина України, який має базову загально-середню освіту, неодруженому, раніше судимому, якого засуджено 25 липня 2013 року Феодосійським міським судом АР Крим за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (надалі КК України) до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією 1/2 частини особистого майна,
- відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.
Просить ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2018 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції. В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання,- відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого. Не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вказує, що відбув три четвертих строку покарання. Зазначає, що в період відбуття покарання порушень не було, а були лише два заохочення. Апелянт звертає увагу, що являється інвалідом третьої групи, є пенсіонер та потребує термінової операції на лівому оці.
Вказує, що має стару матір, якій 86 років, та яка потребує його допомоги.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
2 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 липня 2013 року яким його засуджено за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією 1/2 частини особистого майна.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції обгрунтовав рішення ненастанням строків, передбачених частиною 7 статті 154 Кримінально-виконавчого кодексу України (надалі КВК України), для повторного розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 після винесення ухвали про відмову з цього ж питання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини 7 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) та частини 7 статті 154 КВК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 25 липня 2013 року засуджений Феодосійським міським судом Автономної Республіки Крим за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією 1/2 частини особистого майна.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено. Ухвала набрала закону силу 29 травня 2018 року.
2 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_6 , повторно звернувся із клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Системний аналіз положень частини 7 статті 539 КПК України та частини 7 статті 154 КВК України, дає суду апеляційного інстанції підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відповідає вимогам Закону, оскільки розгляд повторного клопотання з цього самого питання раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду про відмову не допускається.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: