печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8071/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих правах Головного слідчого управління Національного поліції України ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000019 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
19.02.2019 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старший радника юстиції ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003788 Гончара Миколи М.М.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено, а зібрані докази є достатніми для складання обвинувального акту, а тому 15.02.2019 прокурором у відповідності до ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваного ОСОБА_3 , його захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також повідомлено потерпілого та його законного представника про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування сторонами кримінального провадження.

На даний час підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які складаються із 8 томів.

Виходячи з матеріалів клопотання строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 закінчується 24.02.2019, однак необхідно ознайомити підозрюваного ОСОБА_3 , його захисників, потерпілого та законного представника потерпілого із матеріалами кримінального провадження, а також скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, останній зазначив, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, підозрюваний позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003788 від 24.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та ч . 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

24.05.2018 ОСОБА_3 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25.05.2018 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, п. 3 ч. 2 ст. 115

КК України.

15.02.2019 ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

26.05.2018 Соснівським районним судом м. Черкас підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22.07.2018.

18.07.2018 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено до 25.08.2018.

17.08.2018 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено до 15.10.2018.

10.10.2018 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено до 25.11.2018.

19.11.2018 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено до 17.01.2019.

14.01.2019 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжено до 24.02.2019.

16.07.2018 Першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців до 25.08.2018.

15.08.2018 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців до 25.11.2018.

15.11.2018 Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців до 24.02.2018.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду місця події від 24.05.2018, про проведення огляду приміщення ГО «Черкащани», розташованого по вул. Хрещатик, 221 у м. Черкаси;

- протокол обшуку від 24.05.2018, про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 ;

- протокол огляду трупа ОСОБА_8 від 25.05.2018;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 03.07.2018;

- протоколи допитів свідків ОСОБА_10 від 24.05.2018, ОСОБА_11 від 24.05.2018, ОСОБА_12 від 24.05.2018, ОСОБА_13 від 24.05.2018;

- висновок судово-медичної експертизи від 25.05.2018 № 03-01/488 про те, що смерть ОСОБА_8 настала від чисельних вогнепальних кульових поранень голови та тулубу із ушкодженням внутрішніх органів;

- висновок судово-балістичної експертизи від 14.08.2018 № 19/8-2/96-СЕ/18 про те, що предмет, схожий на пістолет, який вилучений в ході огляду місця події є нарізною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом системи Токарєва «ТТ»;

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 01.08.2018 № 19/10-2/267-СЕ/18 про те, що генетичні ознаки клітин без домішку крові, виявлених на спусковому гачку, скобі, запобіжнику та курку предмету, схожого на пістолет збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_3 ; генетичні ознаки клітин без домішку крові, виявлених на руків`ї предмету, схожого на пістолет збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_3 та невстановленої особи чоловічої генетичної статі;

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.08.2018 № 19/10-2/271-СЕ/18 про те, що генетичні ознаки клітин без домішку крові, виявлених на предметі, схожого на корпус гранати, на ударному механізмі та важелі предмета, схожого на підривник збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_3 ;

- висновок судово-балістичної експертизи від 14.06.2018 № 1/1349 про те, що дванадцять предметів, вилучених під час огляду місця події 24.05.2018 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм. пістолетними патронами спорядженими кулями зі свинцевим осердям;

- висновок судово-балістичної експертизи від 14.06.2018 № 1/1348 про те, що предмет, вилучений під час огляду місця події 24.05.2018 являється боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм. пістолетним патроном спорядженим кулею зі свинцевим осердям;

- висновок судово-балістичної експертизи від 03.07.2018 № 1/1390 про те, що металеві предмети, схожі на кулі та гільзи, що були вилучені під час проведення огляду місця події 24.05.2018 та під час огляду трупа ОСОБА_8 , являються частинами боєприпасів;

- висновок судово-балістичної експертизи від 04.07.2018 № 1/1425 про те, що шість предметів, вилучених під час огляду місця події 24.05.2018 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм. патронами до пістолету ТТ;

- висновок судової експертизи продуктів пострілу від 10.08.2018

№ 2/864 про те, що на тампонах зі змивами з долонь рук ОСОБА_3 , виявлено речовини, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом;

- висновок судово-балістичної експертизи від 13.08.2018 № 19/8-2/97-СЕ/18, про те, що предмет, схожий на пістолет, є короткоствольною вогнепальною зброєю самозахисту, а саме самозарядним пістолетом «ПМР-УОС».

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, як особа характеризується опосередковано, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягав підозрюваний.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят діб до 19 квітня 2019 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1