Номер провадження: 11-сс/813/32/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краснодон Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, остання судимість:
- 30.05.2018 року Київським райудом м. Одеси за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 1 рік;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0002273 від 29.08.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України задоволено клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.02.2019 року із визначенням застави в розмірі 35 240 грн. та з покладенням на останнього в разі внесення заставної суми обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України; в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити свою злочинну діяльність та скоїти нові корисливі злочини, обумовлені тим, що останній раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, переховувався від органів досудового розслідування та оголошувався у розшук.

Окрім того, визначаючи підозрюваному заставу саме у розмірі 35 240 грн., слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначила, що вважає обраний її підзахисному запобіжний захід у виді тримання під вартою невиправдано жорстоким з наступних підстав:
- ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, зокрема, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вжиття заходів для знищення слідів та речових доказів, перешкоджання кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування, прокурором жодними доказами підтверджені не були та є лише припущеннями органу досудового розслідування, натомість, підозрюваний провину визнає, усі свідки та потерпілі вже допитані, останній має місце реєстрації та фактичного проживання, за яким позитивно характеризується, перебуває у фактичному шлюбі, має хронічне захворювання - гепатит С;
- підтверджень того, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування немає, оскільки: рапорти співробітників поліції не містять дати та адреси відвідування місця проживання та реєстрації ОСОБА_8 ; слідчим не зазначено, за яким саме номером телефону він здійснював спроби зв`язатись із підозрюваним;
- обираючи максимально можливий розмір застави для особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості, слідчий суддя належним чином не обґрунтував таку позицію та не врахував майновий стан підозрюваного, який є безробітним та не має постійного джерела прибутку.
Посилаючись на вищевикладене, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 21.12.2018 року було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а.с. 61-63), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме в тому, що він 24.08.2017 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи на парковці супермаркету «Таврія В» ТЦ «Вузівський», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога 140/1, діючи з метою відкритого викрадення чужого майна, особистої наживи та з корисливих мотивів підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_10 та шляхом ривку відкрито викрав з шиї останньої золотий ланцюжок, вагою 6,54 гр., вартістю 3000 гривень, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події та іншими доказами в їх сукупності.

Не погоджуючись із доводами захисника про відсутність в даному кримінальному провадженні жодних доведених органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів наголошує на наступних обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 73), та з якими погоджується апеляційний суд, існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний:

- зможе вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком до 4-х років; переховувався від органів досудового розслідування, що підтверджується рапортами співробітників поліції про відсутність підозрюваного за місцем проживання та реєстрації, неможливість встановлення місцезнаходження останнього та відсутності засобів зв`язку із ним (а.с. 36, 41, в т.ч. зворотна сторона); 18.10.2018 року був оголошений у розшук (а.с. 55-56) та затриманий лише 21.12.2018 року о 18 годині 40 хвилин (а.с. 57-60); не працевлаштований, не одружений та утриманців не має, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків;

- зможе продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Київського р/с м. Одеси від 30.05.2018 року за вчинення аналогічного корисливого злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України (а.с. 34, зворотна сторона); підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення в період перебування на іспитовому строку у зв`язку із звільненням від відбування покарання за попереднім вищезазначеним вироком суду.

Доводи захисника щодо визнання підозрюваним своєї провини, позитивну характеристику з місця проживання, перебування останнього у фактичному шлюбі та наявності у нього хронічного захворювання апеляційний суд вважає голослівними, оскільки такі доводи не підтверджуються жодними матеріалами кримінального провадження та стороною захисту додатково під час апеляційного розгляду надані не були.
Твердження захисника про те, що рапорти співробітників поліції не містять дати та адреси відвідування місця проживання та реєстрації ОСОБА_8 спростовуються змістом вказаних рапортів, оскільки в них зазначена адреса відвідування співробітниками поліції місця проживання підозрюваного АДРЕСА_3 (а.с. 36 та 41), а також місця його реєстрації АДРЕСА_1 (а.с. 41). За обома зазначеними адресами підозрюваного виявлено не було.
Твердження сторони захисту щодо можливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, спростовується зазначеними вище матеріалами провадження, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти вищеперерахованим ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні корисливого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, наявність доведених вищеперерахованих ризиків, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Колегія суддів частково погоджується із доводами сторони захисту щодо недостатнього обґрунтування слідчим суддею визначення розміру застави із наступних підстав.
Положення п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України надає право слідчому судді, із урахуванням ч. 4 зазначеної статті, визначити заставу щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, як вбачається із мотивувальної частини ухвали слідчого судді (а.с. 73), визначаючи заставу саме у максимальному розмірі, передбаченому вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, слідчий суддя врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, однак залишив поза увагою майновий та сімейний стан підозрюваного.
Разом із тим, факт того, що підозрюваний не має постійних джерел прибутку не є підставою для визнання визначеного слідчим суддею розміру застави непомірним для останнього, окрім того, в прохальній частині апеляційної скарги сторона захисту не просить суд апеляційної інстанції змінити визначений слідчим суддею розмір застави.
На переконання апеляційного суду, зазначена обставина неповного врахування слідчим суддею особи підозрюваного та його майнового стану при визначенні розміру застави не може бути підставою для скасування загалом законного та обґрунтованого рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду повідомив про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 29.12.2018 року направлений до Київського районного суду м. Одеси для розгляду, на підствердження чого надав супровідний лист № 16-11411-18 вих від 29.12.2018 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням максимального розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4