Справа №639/6870/18
Провадження №1-кп/639/196/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.08.2018 року під №0000135 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, обіймаючи посаду командира роти охорони батальйону забезпечення (для ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зазначеної військової частини , з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, протиправно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 27.07.2018 року, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників та поважних на те причин, не повернувся на службу до військової частини НОМЕР_1 ,розташованої за адресою : АДРЕСА_3 , у строк до 19.10.2018 року, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі. У подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 249 від 19.10.2018 року військовослужбовця ОСОБА_6 20.09.2018 року звільнено із військової служби у запас за пунктом «є» пункту два (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу".

Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 26 липня 2018р. по 9 серпня 2018 р., точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на підробку офіційного документу з метою його використання, застосовуючи бланк ТОВ «Клініки «Інтер» знайдений в мережі Інтернет, самостійно підробив виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно якої він з 26.07.2018р. по 08.08.2018 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в ТОВ «Клініка «Інтер». Зазначений офіційний документ ОСОБА_6 мав намір використати, а саме надати до медичної частини військової частини НОМЕР_1 з метою приховання його незаконної відсутності у вказаний період часу, що останній в подальшому і зробив.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 9 серпня 2018 року, в денний час, прибувши до медичної частини військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , з метою приховання його незаконної відсутності на військовій службі у період часу з 26.07.2018р. по 08.08.2018р. надав підроблену ним виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно якої ОСОБА_6 в період часу з 26.07.2018р. по 08.08.2018р. знаходився на стаціонарному лікуванні в ТОВ «Клініка «Інтер», тобто використав підроблений документ.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину в інкримінованих йому злочинах за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суду пояснив, що з 2012 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де з січня 2018 року займав посаду командира роти охорони батальйону забезпечення (для Східного ОТО НГУ). У липні 2018р. у нього виникли сімейні проблеми, через що він просив командира батальйону відпустити його на тиждень у відпустку додому, але йому у цьому було відмовлено. У нього з цього приводу стався конфлікт з командиром батальйону і тоді він 27.07.2018р. самовільно залишив військову частину та вчасно не з`явився до військової частини на службу. А перебуваючи вдома, через мережу Інтернет знайшов бланк ТОВ «Клініки «Інтер», самостійно підробив виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно якої він з 26.07.2018 по 08.08.2018рр. знаходився на стаціонарному лікуванні в ТОВ «Клініка «Інтер» та надав її у військову частину НОМЕР_1 . Просив суворо не карати його. У вчиненому щиро розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, з вищою освітою, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є учасником бойових дій, має досягнення у спорті, через що отримував численні грамоти та дипломи Федерації тхеквондо України, а також подяки за високі показники та досягнуті результати у виконанні завдань служби з конвоювання, охорони підсудних, плідну співпрацю з Державною пенітенціарною службою України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання обвинуваченими своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначених в ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України та враховує те, що ним вперше скоєно тяжкий злочин та злочини невеликої тяжкості, дані про його особу, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, відношення обвинуваченого до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.407 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1