Провадження № 1-кс/760/4615/19
Справа № 760/7923/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0002656 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Із зазначеного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 близько 21 год. 45 хв. знаходились в приміщенні ВП на ст. Київ-Пасажирський Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, пл.. Вокзальна,1.

В цей час працівники ППСОП (Київ) ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_12 та сержант поліції ОСОБА_13 зайшли в приміщення ВП на ст. Київ-Пасажирський Солом`янського УП. Побачивши працівників поліції у форменому одязі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали висловлюватись у їх бік грубою нецензурною лайкою, проявляючи зневагу до працівників поліції. В свою чергу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали робити зауваження останнім та повідомляти їм що вони своїми діями порушують громадський порядок та почали вимагати їх заспокоїтись.

В свою чергу ОСОБА_10 будучи достовірно обізнаним про те, що вони є працівниками правоохоронного органу та виконуються свої службові обов`язки, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків з підлоги підняв шматок кафелю та кинув його в бік працівників поліції але в них не попав.

Далі ОСОБА_11 будучи достовірно обізнаним про те, що вони є працівниками правоохоронного органу та виконуються свої службові обов`язки, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків також підняв з підлоги шматок кафелю та кинув його в ділянку голови ОСОБА_12 в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляд закритої черепно-мозкової травми.

ОСОБА_11 продовжуючи свої злочині дії знову взяв з підлоги шматок кафелю та кинув його в ділянку голови ОСОБА_13 в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляд закритої черепно-мозкової травми.

В свою чергу ОСОБА_7 відламав від стільця ніжку та будучи достовірно обізнаним про те, що вони є працівниками правоохоронного органу та виконуються свої службові обов`язки, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків наніс один удав в ділянку ключиці ОСОБА_13 , а після один удар в ділянку тулуба ОСОБА_12 . В результаті чого наніс працівникам правоохоронного органу фізичного болю.

Всі ці дії з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 супроводжувались грубою нецензурною лайкою в бік працівників правоохоронного органу та погрозами подальшого застосування фізичного насилля.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто насильство щодо працівника правоохоронного органу, що виразилося у умисному заподіянні працівникам поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.

16.03.2019 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 відповідно до ст. 208 КПК України було затримано.

17.03.2019 о 21 год. 10 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий вказував на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, є усі підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисники до думки яких приєднався підозрюваний проти клопотання заперечували та просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002656 від 17.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

16.03.2019 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 відповідно до ст. 208 КПК України було затримано.

17.03.2019 о 21 год. 10 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, згідно яких підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак прокурором у судовому засіданні належним чином не обґрунтовано підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме, в нічний час з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 22-00 години до 06-00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Управлінню Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської місцевої прокуратури №9 у кримінальному провадженні № 0002656 від 17.03.2019.

Строк дії ухвали до 14.05.2019 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1