Номер провадження: 11-сс/813/767/19
Номер справи місцевого суду: 522/7401/19 1-кс/522/6652/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.04.2019 р., якою в рамках кримінального провадження №0002265 від 27.04.2019 року відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із вищою освітою, працюючого по найму, проживаючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0002265 від 27.04.2019 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до 26.05.2019 року.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК Українита в зазначеному кримінальному провадження органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів в зазначеному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена із неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки:
- слідчим суддею було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання захисника про допит в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_10 , яка перебуває у фактичних шлюбних стосунках з підозрюваним та могла б пояснити суду причини та суть виниклого між підозрюваним та потерпілим конфлікту;
- слідчий суддя не звернув увагу на наявність суперечностей в поясненнях потерпілого ОСОБА_11 щодо провокування виниклого конфлікту саме підозрюваним та їх невідповідність поясненням свідка ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_8 та змісту довідки МКЛ №1 №2790 від 26.04.2019 р.;
- слідчим суддею взагалі не було надано обґрунтування щодо наявності зазначених в оскаржуваній ухвалі ризиків, що свідчить про їх фактичну недоведеність в ході розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Посилаючись на зазначені обставини, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, думки захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, допитавши свідкаОСОБА_10 , апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення по винно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, щопід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.

Так, при розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується доказами, доданими до клопотання, зокрема: протоколом огляду місяця події від 26.04.2019 р. (а.с. 6-8); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 12-17); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (а.с. 18-21) та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 (а.с. 49-51).

На даній стадії досудового розслідування зазначені докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на теперішні час лише вирішується питання про обґрунтованість підозри, яку колегія суддів вважає попередньою, та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, слідчий суддяї, не дивлячись на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в ухвалі взагалі не обґрунтував належним чином наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вдався лише до їх перерахування.

Так, проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що в зазначеному провадженні існують наступні ризики:

- ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що останній обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; не одружений та офіційно не працевлаштований;

- ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний із потерпілим та свідками знайомий особисто, перебуває з потерпілим в конфліктних відносинах.

- ризик можливого схову, спотворення чи знищення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки на даний час знаряддя вчинення злочину встановлено не було; однак, відповідно до пояснень самого підозрюваного ОСОБА_8 , він наніс потерпілому ушкодження зажатою в руці зв`язкою ключів (а.с. 50).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; перебуває у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_10 ; в ході виниклого між ним та потерпілим ОСОБА_12 конфлікту сам отримав тілесне ушкодження; має вищу освіту, неповнолітню дитину на утриманні, працює по найму масажистом.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона більше двох років проживає разом із підозрюваним ОСОБА_8 та у них з її батьками були конфлікти з-приводу її стосунків з чоловіком та спільної квартири. Також пояснила, що 26.04.2019 р. вона побачила ОСОБА_8 побитого, роздягнутого та в крові. Зазначила, що автомобіль в якому сталося пригода є кредитним, належить її батькові, однак кредит погашала вона своїми коштами, та користувалася ним, при цьому, батьки погрожували їй забрати авто. Свідок просила апеляційний суд застосувати відносно ОСОБА_8 домашній арешт за місцем їх спільного проживання.

Отже, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника, оскільки під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

При застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу апеляційний суд враховує, що дійсно, на даній стадії досудового розслідування, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 та особу підозрюваного, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування, зокрема, можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, схову, спотворення чи знищення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження існують, але застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника, оскільки під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду прокурор не довів доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 тримання під вартою, як найбільш суворого запобіжного заходу, тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали якою необхідно застосувати обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.05.2019 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком до 25.06.2019 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_12 .
Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Строк дії ухвали спливає 25.06.2019 року.
Повний текст ухвали буде оголошений 10.05.2019 р. о 16 год. в залі судового засідання №11 Одеського апеляційного суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4