Справа № 317/322/19
Провадження № 1-в/317/68/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярке Поле, Кіровського району, Кримської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засудженого 29.11.2013 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.03.2014 вирок залишено без змін. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.02.2016 зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення під вартою з 03.08.2013 по 12.03.2014 включно, виходячи із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд розглянути можливість застосування до засудженого пільгу, передбачену ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Зазначив, що засуджений ОСОБА_4 ставиться до скоєного з каяттям та став на шлях виправлення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 .
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 , не довів свого виправлення. Зазначив, що адміністрація установи на даний час не впевнена в правослухняній поведінці засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, засуджений 29.11.2013 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.03.2014 вирок залишено без змін. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.02.2016 зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення під вартою з 03.08.2013 по 12.03.2014 включно, виходячи із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Початок строку: 03.08.2013 року Кінець строку: 24.12.2021 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.08.2013.

Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, допустив два порушення вимог режиму тримання, які виразились в зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення накладене до набуття вироком чинності. Заохочень не мав.

З 07.04.2014 відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії (№ 99), характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки заохочувався вісім разів правами начальника колонії та чотири рази правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Графіт», різноробочим. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою отримати поблажливість.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під наглядом. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Не бере участі у програмах диференційованого-виховного впливу, на заходи індивідуально - виховного характеру реагує посередньо. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування. У скоєному злочині вину визнає частково. За вироком суду позову не має. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Підстав для постановки на профілактичний облік не було.

29.06.2017 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, за станом здоров`я.

18.01.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Термін можливого застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після фактичного відбуття 3/4 строку покарання, тобто після 25.09.2019.

Розглянувши клопотання адвоката засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи ОСОБА_4 , беручи до уваги наявність дванадцяти заохочень та відсутність непогашених та не знятих стягнень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.11.2013 за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текс ухвали складено 11.02.2019.

Суддя ОСОБА_1