Справа № 317/1551/19
Провадження № 1-в/317/168/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений 27.05.2016 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.08.2016 вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.05.2016 змінено, засуджено ОСОБА_4 до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У строк відбування покарання зараховано час з 27.05.2016 по 25.08.2016, згідно зі ст. 72 ч. 5 КК України, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, в якому засуджений просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, у зв`язку з тим, що останній не повністю довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, засуджений 27.05.2016 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.08.2016 вирок Краматорського міського суду Донецької області від 27.05.2016 змінено, засуджено ОСОБА_4 до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У строк відбування покарання зараховано час з 27.05.2016 по 25.08.2016, згідно зі ст. 72 ч. 5 КК України, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 16.10.2015 року Кінець строку: 08.12.2020 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.10.2015.

Під час тримання в Артемівському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення вимог режиму тримання мав два стягнення від начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 07.12.2016 відбуває покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, за порушення встановлених заборон мав одне стягнення правами начальника установи, яке виразилося у зберіганні мобільного телефону, яке знято у встановленому законом порядку.

На виробництві установи працевлаштований «на дільниці по переробці поліетилену», де має сім заохочень правами начальника установи, але потребує спонукання до праці та контролю.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується задовільних взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи не завжди, більше уваги приділяє особистим інтересам.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку не завжди, має не завжди охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу до засуджених не приймає. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере. Засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному обліку установи.

У скоєному злочині провину визнає заради отримання певних пільг та не щиро. За вироком суду збитків не має.

20.01.2017 комісією установи відмовлено в переводі на дільницю соціальної реабілітації.

21.12.2017 комісією установи відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

13.12.2018 комісією установи відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови. Змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. А ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вислухавши думку прокурора, засудженого та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд вважає, що засуджений став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати заохочувальну норму у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а клопотання засудженого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про умовно-дострокове звільнення задовольнити.
Звільнити умовно-достроково ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на весь залишений строк.
Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текс ухвали складено 17.05.2019.

Суддя ОСОБА_1