Справа № 201/9861/17
Провадження № 1-кп/206/62/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
На розгляді колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
12.12.2018 захисником ОСОБА_7 до канцелярії суду було подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання було мотивовано тим, що 14.11.2018 колегією суддів при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу було взято лише доводи прокурора, через що обвинувачений ОСОБА_6 знаходиться в стані невизначеності щодо підстав тримання його під вартою після прийняття судом такого рішення. Також те, що колегія суддів не забезпечує йому належного захисту від свавілля, який є невід`ємним складником «законності» тримання під вартою. А також, що прокурором не було наведено переконливих доказів, щодо існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України. При цьому, захисник зазначила, що сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду. Крім того, після закінчення строків тримання під вартою, тривалий час ОСОБА_6 перебував на свободі, в подальшому, в судовому засіданні прокурор і потерпілий підтвердили, що обвинувачений будь-яким чином не намагався впливати на потерпілого та свідків; стороною обвинувачення не надано даних, яким чином обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи, що досудове слідство закінчено, всі речові докази знаходяться у прокурора, також не надано доказів, що обвинувачений планує або планував здійснити будь-яке правопорушення. Окрім того, у ОСОБА_6 народилась дитина, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та те, що останній не буде переховуватись від суду, крім того, обвинувачений позитивно характеризується у ДСІЗО.
В судовому засіданні захисник клопотання підтримала, просила задовольнити.
Обвинувачений, також, просив задовольнити клопотання захисника.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу залишаються.
Вислухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та заперечення прокурора, колегія суддів зазначає таке.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2018 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 27.07.2018 до 24.09.2018 включно.
20.09.2018 судом було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 18.11.2018 включно.
14.11.2018 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено до 12.01.2019 включно. В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.
Таким чином, 14.11.2018 вже мало місце розгляд клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.
Так, частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Частинами 2-4 вказаної вище статті, встановлено, що копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом, що відповідає ч. 5 ст. 201 КПК України.
Таким чином, згідно ч. 5 ст. 201 КПК України визначено випадки, коли підозрюваний, обвинувачений може заявляти та розраховувати на розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме: 1) після 30 днів з моменту постановлення ухвали про застосування або попередньої ухвали про зміну запобіжного заходу; 2) у будь-який момент може звернутись із клопотанням про зміну запобіжного заходу за наявності відображення нових обставин у тексті клопотання, які раніше слідчим суддею, судом не досліджувались та не оцінювались (наприклад, встановлення свідків, надходження висновків експертиз тощо, які спростовують підозру чи обвинувачення).
В той же час, дослідивши подане захисником клопотання про зміну запобіжного заходу, колегією суддів було встановлено, що клопотання, захисником було подано раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, однак, обставини, на які посилається захисник у заявленому клопотанні не є новими, оскільки були предметом детального дослідження та аналізу під час попереднього розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Додатково також, необхідно нагадати захиснику, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).
Також слід зазначити, що встановлені в ході досудового слідства ризики, які, крім обґрунтованої підозри, були підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу та які були неодноразово доведені під час судового розгляду, на сьогодні не перестали існувати.
При цьому запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відправлення кримінального судочинства та встановлення істини у справі, в якій пред`явлено обвинувачення щодо посягання на власність особи, яке поєднане з проникненням у житло. В той же час, згідно практики Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім того, згідно із ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В той же час, в порушення ст. 201 КПК України, захисником не було долучено до клопотання доказів в обґрунтування доводів клопотання, як і підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт залишити без розгляду. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 331, 372 КПК України, -
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: