Справа № 738/774/19
№ провадження 1-в/738/86/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк покарання попереднє ув`язнення -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, та просив зарахувати йому в строк покарання попереднє ув`язнення з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України за періоди з 26.02.2018 року по 16.04.2018 року та з 23.11.2018 року по 12.04.2019 року, оскільки він у ці періоди перебував у СІЗО м. Києва для розгляду його касаційної скарги, крім того, вказує, що з 04.04.2016 року і по набрання вироком законної сили до нього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та вказує, що домашній арешт є фактично обмеженням волі, а тому просить зарахувати йому у строк відбування покарання домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.

Засуджений у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Вказав, що під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він фактично був обмежений у волі.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки суд касаційної інстанції вирішив питання щодо попереднього ув`язнення, також зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є обмеженням волі.

Вислухавши засудженого, прокурора та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, в частину 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включаються, зокрема, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.05.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 с. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.12.2017 року вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.05.2017 року змінено у частині засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України вирок скасовано, а кримінальне провадження у цій частині закрито та виключено з вироку кваліфікуючу ознаку ч. 4 ст. 296 КК України «винятковий цинізм». В решті вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.04.2019 року вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.05.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12.12.2017 року змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону від 26.11.2015 року № 838- VIII зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк його перебування під вартою з 24 лютого по 04 квітня 2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 04.04.2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід домашній арешт, із забороною йому залишати житло, цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю.
Згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року № 2046 VIII, який вступив в дію 21.06.2017 року, в частину 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові від 29.08.2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) Верховний Суд зробив наступний висновок:

- якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається(п. 106).

-якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII) (п. 107).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого в частині зарахування йому у строк покарання перебування у СІЗО м. Києва для розгляду касаційної скарги задоволенню не підлягає виходячи з того, що ОСОБА_4 хоч і вчинив злочин до 20.06.2017 року, проте щодо нього не продовжувалось застосовування заходів попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, а тому періоди з 26.02.2018 року по 16.04.2018 року та з 23.11.2018 року по 12.04.2019 року не підлягають зарахуванню у строк відбування покарання засудженому з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні попереднього ув`язнення.

Клопотання в частині зарахування в строк відбування покарання періоду перебування під домашнім арештом як обмеження волі задоволенню також не підлягає, оскільки відповідно до ст. 176 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом, а у відповідності до ст. 51 КК України обмеження волі є видом покарання, однак ч. 1 ст. 72 КК України передбачено можливість переведення обмеження волі з позбавлення волі у разі призначення покарання у виді обмеження волі, але домашній арешт не є видом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк покарання попереднє ув`язнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1