Справа № 158/561/19
Провадження № 1-кс/0158/181/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

власника майна - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням керівника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000109 від 28.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.02.2019 року до Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням керівника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000109 від 28.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи клопотання тим, що в ніч на 27.02.2019 року невстановлена особа перебуваючи у 23 кварталі 19 виділу Горинського лісництва ДП «Цуманського лісового господарства», звідки здійснила незаконну порубку дерева породи «Дуб» діаметром 64 см., в 22 кварталі 11 виділу двох дерев породи дуб діаметрами 68 та 64 см., а також в 29 кварталі 34 виділу одного дерева породи дуб діаметром 61 см., чим завдала матеріальну шкоду останньому на загальну суму, яка на разі встановлюється.

Слідчим відділенням Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області по даному факту зареєстровано кримінальне провадження № 0000109 від 28.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події від 27.02.2019 року на вулиці за адресою: м. Луцьк, вул. Ціолковського, 17 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 на іноземній реєстрації в кузові якого знаходиться чотирнадцять колодок породи «дуб сироростучий», одне автомобільне колесо, стропи три штуки в комплекті, одна лопата та сокира; реєстраційний документ на даний автомобіль та поліс страхування АМ №5264779; мобільний телефон марки «САТ» сірого із чорним кольорів; саморобний ніж із рукояткою білого кольору та лезом сірого кольору.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження є необхідність в проведенні комплексного дослідження вищевказаного вилученого майна на якому можуть зберегтись сліди злочину.

Слідчий Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотання про арешт майна, зазначивши, що вказаний ліс, який було вилучено, куплено ФОП ОСОБА_7 , надавши суду товарно-транспортну накладну серії РВБ №052330 від 23.02.2019 року, ТТН №2702 від 27.02.2019 року та витяг з реєстру платників податку на додану вартість.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 28.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, 27.02.2019 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 на іноземній реєстрації в кузові якого знаходиться чотирнадцять колодок породи «дуб сироростучий», одне автомобільне колесо, стропи три штуки в комплекті, одна лопата та сокира; реєстраційний документ на даний автомобіль та поліс страхування АМ №5264779; мобільний телефон марки «САТ» сірого із чорним кольорів; саморобний ніж із рукояткою білого кольору та лезом сірого кольору, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На обґрунтування клопотання слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 посилався на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину.

Однак, в судовому засіданні слідчим не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуто злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).

Крім того, як вбачається з клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, не зазначаючи при цьому його родові ознаки, а саме довжину та діаметри пнів, діаметр автомобільного колеса, його марка, тип, стропи, сокири та лопати, ніж вказуючи при цьому лише їхню кількість, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені у клопотанні колодки породи «дуб сироростучий», згідно товарно-транспортної накладної №2702 від 27.02.2019 року навантажувалися у м. Рівне та прямували у АДРЕСА_3 , при цьому автомобілем перевізника зазначено ОСОБА_4 . Зазначена ТТН видана ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Походження вказаної деревини підтверджується накладної №2702 від 27.02.2019 року та ТТН при перевезені деревини автомобільним транспортом серії РВБ №052330 від 23.02.2019 року.

Враховуючи вищенаведене, відсутності пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст. 170, ч. 3 ст. 171 КПК України не вказано підстави і мета такого арешту, та відповідне обґрунтування необхідності саме такого арешту, у тому числі не вказані родові ознаки та інший опис, ідентифікаційні ознаки майна, а саме: назва, вид, довжина, діаметри пнів тощо.

Разом з тим, щодо накладення арешту на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 на іноземній реєстрації, слідчий суддя зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України конфіскацію не передбачає, причетність власника транспортного засобу до скоєння злочину не встановлена і немає підстав вважати, що він буде нести цивільну відповідальність за завдану шкоду.

Транспортний засіб, реєстраційний документ на даний автомобіль та поліс страхування АМ №5264779 у даному випадку не є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слідчим не доведена і можливість того, що дане тимчасово вилучене майно може бути знищено чи приховане власником або законним володільцем транспортного засобу.

Крім того, накладення арешту, тобто обмеження прав власника та законного володільця транспортного засобу у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співрозмірним обмеженню права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, під час кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням керівника Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000109 від 28.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено о 12 год. 00 хв. 07 березня 2019 року.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1