У Х В А Л А Справа № 200/17542/18

Провадження № 1-кс/200/10671/18

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 та представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчої по кримінальному провадженню № 0002815 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року слідча слідчого відділу Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , у якому прохає накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2109, булого кольору, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , брелок із двома ключами та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0002815, за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Так, 03 листопада 2018 року до Шевченківського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про е, що під час патрулювання Шевченківського району м. Дніпра по вул. харківській, 15 був зупинений автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в зв`язку із наявністю технічно не справленого транспортного засобу. При перевірці за базами даних було виявлено невідповідність державних номерних знаків. Після чого транспортний засіб було вилучено до Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області.

Постановою слідчої вилучений автомобіль ВАЗ 2109, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , брелок із двома ключами та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу визнані речовими доказами.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, клопотання підтримала, прохала задовольнити.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що мав намір придбати автомобіль ВАЗ 2109, який взяв у власника а декілька днів, щоб поїздити. Рухаючи по вул. Глінки у м. Дніпрі, його зупинили патрульні поліції через те, що у авта не горіла фара. Під час перевірки автомобіля, повідомили, що він-код авта не відповідає тим даним, які зазначені у базі даних поліції, а тому забрали автомобіль до відділу поліції.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчої. Пояснила, що ОСОБА_3 не є власником автомобіля ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_1 . Вважала, що клопотання не обґрунтоване, оскільки сплинув строк для накладення арешту на майно, передбачений КПК України з моменту вилучення автомобіля.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, вислухавши ОСОБА_3 та його представника, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2109, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Підстав для накладення арешту на брелок із двома ключами та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу немає, оскільки такі речі не є предметом доказування по цьому кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої слідчого відділу Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0002815 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2109, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони на його відчуження.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1