ВИРОК
іменем України

12 квітня 2019 рокуСправа №451/1052/17
Провадження № 1-кп/451/13/19

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю: обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000299 від 17.07.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Павлів, Радехівського району Львівської області, жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не

працюючого, раніше не судимого, не депутата, одруженого,

на утриманні має 2 неповнолітніх дітей,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 16.07.2017 року, близько 15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у господарстві ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого наніс їй удар долонею руки в обличчя та численні удари кулаками рук по різних ділянках тіла, спричинивши при цьому їй згідно висновку судово-медичної експертизи №81/2017 від 26.07.2017 року тілесні ушкодження у виді двох саден на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, одного садна на правій бічній поверхні шиї, трьох синців на грудях справа, одного синця на правій руці та двох синців на лівій руці, що в сукупності та кожне окремо відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, що він дійсно наносив ОСОБА_5 , на території її господарства, удари долонею в різні ділянки тіла, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кількість не пригадує. Щиро розкаявся у вчиненому, в судовому засіданні попросив пробачення у потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що вона не пригадує чи долонею чи кулаком обвинувачений наносив їй удари. В цей день, обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння привів додому її чоловіка, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли вона сказала, щоб вони поверталися туди, де були, обвинувачений на це агресивно відреагував і тоді виник конфлікт та їй були нанесенні численні удари. Просила покарати обвинуваченого, як це передбачено Законом.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з"ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 є злочином невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що останній не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий та має на утриманні двох малолітніх детей.

Як пом"якшуючі покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він у вчиненому щиро розкаявся та вину свою визнав.

Згідно ст.67 КК України, обтяжуючі обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є перебування ним під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.125 КК України, що злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції обвинувачення.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався, цивільний позов та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_6 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої ст.349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1