Справа №583/2439/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/48/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/2439/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 26 березня 2018 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Полтавської області Чорнухинського району смт. Чорнухі, мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ), раніше не судимий

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

експерта ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 просить змінити вирок та пом`якшити призначене за ч.3 ст.187 КК покарання до 4 років позбавлення волі, виправдавши за ч.1 ст.263 КК, оскільки суд не в повній мірі оцінив пом`якшуючі вину обставини, молодий вік обвинуваченого та думку потерпілих, які просили суворо не карати. Вказує, що у вироку не зазначені докази на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК, не доведено його умислу на придбання вогнепальної зброї. Крім того, суд безпідставно визнав допустимими речові докази, які зберігалися в камері зберігання речових доказів та не були відкриті стороні захисту і які не досліджував в судовому засіданні, внаслідок чого експертні висновки щодо вказаних доказів не можуть бути покладені в основу вироку.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 23.03.2018 ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 і ч.1 ст.263 КК України та йому призначене покарання: за ч.3 ст.187 КК із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна; за ч.1 ст.263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією майна. Зарахований строк попереднього ув`язнення за період з 26.03.2016 до 25.03.2018 у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто на користь управління фінансів Охтирської міської ради 634,20 грн. за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_13 та на користь держави 14368,68 грн. процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 в ході підготовки до вчинення злочину без відповідного дозволу придбав пістолет «EKOL Lady» калібру 9мм P.A.K. № НОМЕР_1 , який є перероблений і відноситься до вогнепальної зброї, поклав до рюкзаку та переніс з собою для вчинення нападу.

19.05.2016 в 02:00 год. ОСОБА_9 прийшов до багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , викликав ОСОБА_14 та у під`їзді між 1-2 поверхами застосував до нього електрошокер та наніс декілька ударів по тулубу. Коли з квартири вибігла ОСОБА_13 , то ОСОБА_9 також застосував електрошокер і до неї, а також наніс удари руками по тулубу та голові. Потім ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, вчиняючи опір потерпілим, які припиняли його насильницькі дії, проник до квартини АДРЕСА_4 , де продовжив застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 . В квартирі ОСОБА_9 почав вимагати у ОСОБА_13 грошові кошти, погрожуючи пістолетом та застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, заволодівши мобільними телефонами ОСОБА_14 вартістю 18948 грн. та ОСОБА_13 вартістю 520 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили пом`якшити призначене покарання та виправдати за ч.1 ст.263 КК, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

Що стосується доводів цієї апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Зокрема, в суді першої інстанції ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та пояснив, що погрожував потерпілим заздалегідь придбаним пістолетом.

Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 також повідомили, що під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_9 погрожував пістолетом.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що коли ОСОБА_17 прибув за викликом, то ОСОБА_9 , наставляючи на нього свій пістолет, хотів піти, але йому не дали цього зробити і він поклав пістолет на тумбочку.

Аналогічні показання надав суду першої інстанції й свідок ОСОБА_18 .

Вказані вище показання об`єктивно підтверджуються і узгоджуються з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 19.05.2016 та фото таблицею до нього, згідно яких при огляді кв. АДРЕСА_5 вилучено металевий предмет чорного кольору схожий на пістолет; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-284 від 14.07.2016, згідно якої у змиві з поверхні пістолету «EKOL Lady» калібру 9мм P.A.K. № НОМЕР_1 і з магазину пістолету виявлена кров людини, яка збігається зі зразками крові ОСОБА_9 ; висновком судової балістичної експертизи № 158 від 14.07.2016, відповідно до якої вилучений 19.05.2016 під час огляду місця події пістолет є короткоствольною гладкоствольною зброєю переробленим пістолетом «EKOL Lady» калібру 9мм P.A.K. № НОМЕР_1 і придатний для проведення пострілів патронами роздільного заряджання. Вироблений промисловим способом з подальшим заглушенням отворів для відводу газів саморобним способом; показаннями апеляційному суду судового експерта ОСОБА_11 , якій підтвердив свої висновки у судовій балістичній експертизі № 158 від 14.07.2016, зазначивши, що вказаний перероблений пістолет є вогнепальною зброєю.

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній і неупередженій перевірці всіх доводів апеляційної скарги та фактичних обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про недопустимість речових доказів, оскільки вони спростовуються протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 28.07.2016, який підписаний як обвинуваченим ОСОБА_9 , так і його захисником ОСОБА_10 . При цьому, будучи обізнаними з наявністю в матеріалах кримінального провадження речових доказів та відеозаписів слідчих експериментів, останні не вказали будь-яких зауважень щодо обмеження їх права на ознайомлення з вказаними речовими доказами. Цим доводам сторони захисту була надана правова оцінка й судом першої інстанції, який цілком вірно визнав клопотання захисника про недопустимими речових доказів необґрунтованим, навівши у вироку відповідні мотиви.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника про незаконність висновків експертиз, предмети дослідження яких не були вивчені безпосередньо в судовому засіданні, оскільки ці експерті висновки не оспорювались стороною захисту під час судового розгляду, клопотання про дослідження цих предметів в судовому засіданні не заявлялись і в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції на них не посилався.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у ОСОБА_9 умислу на придбання саме вогнепальної зброї спростовуються висновком судової балістичної експертизи № 158 від 14.07.2016, згідно якої вилучений під час огляду місця події пістолет є короткоствольною гладкоствольною зброєю переробленим пістолетом «EKOL Lady» калібру9 мм P.A.K. № НОМЕР_1 , а тому обвинувачений умисно придбав, носив та зберігав пістолет, технічні та енергетичні характеристики якого дозволяли заподіяти проникаюче ураження тілу людини, що свідчить про умисне придбання ОСОБА_9 саме вогнепальної зброї.

Твердження захисника про відсутність закону, порушення якого при носінні, зберіганні та придбанні ОСОБА_9 допустив, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки диспозиція ч.1 ст.263 КК саме і встановлює відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а не за порушення вимог закону при здійсненні вказаних дій, та не є бланкетною.

Досліджені в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та викладені вище докази, на думку колегії суддів, повністю спростовують позицію захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 щодо придбання, зберігання та носіння пістолета за ч.1 ст.263 КК, вважає їх цілком вірними і такими, що об`єктивно узгоджуються з наявними у кримінальному провадженні доказами, які послідовно і логічно доводять винуватість ОСОБА_9 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про призначення ОСОБА_9 занадто суворого покарання, то на думку колегії суддів вони також задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ч.1 ст.65 КК, суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру, в тому числі й ті положення, що передбачені ст.69 КК.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу ОСОБА_9 , обставини, які пом`якшують покарання, зокрема вчинення обвинуваченим злочину вперше, щире каяття та вибачення останнього перед потерпілими, відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом першої інстанції був зроблений висновок про можливість застосування до обвинуваченого ст.69 КК та призначення основного покарання за ч.3 ст.187 КК нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією частини статті.

При визначенні виду і розміру кримінального покарання судом першої інстанції враховані також і європейські стандарти кримінального судочинства, а саме принцип «пропорційності», коли призначене особі покарання повинно бути пропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини даного кримінального провадження та вимоги ст.65 КК, колегія суддів вважає, що при визначенні обвинуваченому виду і розміру покарання у виді позбавлення волі, передбачених у санкції ч.3 ст. 187 і ч.1 ст.263 КК, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-67 КК, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів, тому призначене ОСОБА_9 покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого ним діяння, даним про його особу, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів також враховує не лише національне законодавство щодо призначення кримінального покарання, а й автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

На підставі викладеного, судове рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Разом з тим, у відповідності вимог до ч.5 ст.72 КК (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Як вбачається з вироку суду, обвинуваченому ОСОБА_9 зарахований строк його попереднього ув`язнення у строк покарання з 19.05.2016 по 25.03.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та залишений запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

Зважаючи, що з 26.03.2018 по 10.05.2019 включно ОСОБА_9 продовжував триматися під вартою у цьому кримінальному провадженні, вказаний строк запобіжного заходу також підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 26 березня 2018 року відносно ОСОБА_19 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIIІ від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 26 березня 2018 року по 10 травня 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4