Єдиний унікальний номер справи 274/2287/17
Провадження №1-кп/0274/239/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половецьке Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, маючого інвалідність 1Б групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

30.04.2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через частково відсутню огорожу потрапив на територію ПАТ «Бердичівмеблі», що за адресою: м. Бердичів, вул. Індустріалізації, 1А. Знаходячись на території підприємства ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, через відсутні вхідні двері потрапив до приміщення складу підприємства, де за допомогою гужового воза із конем, на якому він приїхав, погрузив на нього 500 полуторних силікатних цеглин, вартістю 3 грн. 84 коп., за одну цеглину, які перевіз до свого місця проживання та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ПАТ «Бердичівмеблі» матеріальної шкоди на загальну суму 1920 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що на момент вчинення злочину він в ПАТ "Бердичівмеблі" працював охоронником. 30.04.2017 року близько 19 год. 00 хв. він взявши коня з возом заїхав на територію ПАТ "Бердичівмеблі", де на віз склав розібрану цеглу і завіз її до свого місця проживання. Через декілька днів він продав цеглу своєму сусідові за 1200 грн. Про те, що цегла крадена, він сусіду не повідомляв. В скоєному щиро розкаявся. Запевняє, що вже зробив для себе вірні висновки та жалкує про скоєне. Просить звільнити його від відбування покарання по амністії, у зв"язку з тим, що на день набрання чинності Законом його в установленому порядку визнано інвалідом першої групи.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.п. 24).
Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину визнав повністю, одружений, має інвалідність 1Б групи, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає з сім"єю, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває,

Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, помякшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, який не працює, має інвалідність першої групи, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Водночас, суд в вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого про застосування до нього амністії, яке не заперечується прокурором.

Так, згідно з ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтями 1 і 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачена можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої групи.

ОСОБА_4 раніше не судимий, визнається винним у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", тобто до 07.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 86 ч. 4 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається. На день набрання Законом чинності обвинуваченого в установленому порядку визнано інвалідом першої групи, тому він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався
Документів, які свідчили б про надання предметам, що були об"єктом кримінально-протиправних дій статусу речових дозів, матеріали кримінального провадження не містять.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "г" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1