Справа № 521/900/19
Номер провадження:1-в/521/377/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3

представника ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням відеоконференції в залі суду в місті Одесі, подання начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, раніше не судимої, відбуваючої покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 05 липня 2017 року за ст. 121 ч 2 КК України, у вигляді семи років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ

У клопотанні начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» про умовно дострокове звільнення від відбування покарання зазначається, що підставою такого звільнення є позитивна характеристика на засуджену ОСОБА_5 , від 27.12.2018 року. Вину у скоєному злочині за вироком суду вона визнала повністю. Засуджена відбула визначену в законі частину строку покарання, тому подальше її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим начальник ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» клопоче перед Малиновським районним судом м. Одеси про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на не відбутий строк 2 роки 10 днів стосовно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такої, що довела своє виправлення.

ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання установи виконання покарань підтримала, просила його задовольнити, з накладеним на неї начальником Державної установи «Чорноморська виправна колонія (74)» дисциплінарним стягненням від 16.01.2019 року за нібито порушення нею режиму відбування покарання за яке її оголошено попередження вона не погоджується та буде його оскаржувати.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, пославшись на відсутність правових підстав, так як засуджена не довела своє виправлення.

Представник установи виконання покарань просив суд відмовити в умовно дострокову звільненні, оскільки засуджена порушила режим відбування покарання, та їй було оголошено попередження.

Вислухавши представника установи виконання покарань, який не підтримав в судовому засіданні клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши прокурора, а також пояснення засудженої, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 , при цьому виходить з наступного.
Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

В положеннях ст. 6 КВК України зазначено, що виправлення засуджених це процес позитивних змін, які відбуваються в її особистості та створюють у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засуджених в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення їх до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
При цьому, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженої має ґрунтуватися на аналізі даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд враховує: особу засудженої, а саме її характеристики з місця відбування покарання, залучення до праці, наявність стягнень та заохочень за час відбуття покарання, її реагування на заходи виховного впливу та інші обставини.

Засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Чорноморська виправна колонія (№74)» з 03.11.2017 року за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2017 року, яким її засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок строку відбування 30.11.2015 року, кінець 13.01.2021 року, тобто станом на 03.01.2019 року засуджена ОСОБА_5 відбула 3 роки 1 місяць 3 дні, невідбута частина покарання складає 2 роки 10 днів.

Згідно характеристики від 27.12.2018 року ОСОБА_5 за час відбування покарання в цілому характеризується позитивно. Так, по прибутті до установи була працевлаштована швачкою в швейному цеху на виробництві установи. Опановувала нескладні операції, професію швачки освоювала повільно, без бажання, ініціативи не виявляла. Потребувала контролю з боку цехового персоналу. На даний час не працевлаштована згідно ст. 118 КВК України. За характером стримана, спокійна, але здатна до бурхливого виплеску емоцій. В колективі засуджених під час суперечок здатна до зміни власної думки заради інших, обирає пристосовницьку позицію. По відношенню до представників адміністрації ставиться стримано, під час бесід ввічлива та коректна. Дотримується норм санітарії та гігієни. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в задовільному стані. Розпорядок дня в установі не порушує. Дотримується форми одягу встановленого зразку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Приймає участь в роботах з благоустрою території установи, проявляє розумну ініціативу. Не допускає порушень правил протипожежної безпеки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Приймає активну участь у культурно-масових заходах що проводяться в установі. Проявляє ініціативу та творчі здібності.
За час відбування покарання в колонії засуджена допустила одне порушення, за що до неї було застосовано стягнення у виді попередження. Між тим, 4 (чотири) рази заохочувалась за зразкову поведінку, залучення до суспільно-корисної праці у межах установи без оплати праці.
Однак в судовому засіданні прокурором надана характеристика від 22.01.2019 року на засуджену ОСОБА_5 , з якої вбачається, що за нетривалий час відбування покарання в установі засуджена допустила порушення режиму утримання за що має одне діюче стягнення, а також 17.01.2018 року вона розглядалась на засіданні адміністративної комісії з приводу зберігання заборонених предметів, де обмежились бесідою виховного характеру.

Суд звертає увагу на те, що при наявності суперечливих характеристик неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику засудженої та її сумлінну поведінку.

Отже вказані обставини дають підстави суду вважати, що поведінка засудженої за час відбування покарання не була зразковою.
Також суд враховує то що засуджена не була працевлаштована та не залучена до оплачуваної праці в умовах колонії.

Сукупність даних, які характеризують особу засудженої, в тому числі її характеристики, незалучення її до оплачуваної праці, наявність стягнення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, указують на те, що засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення, а тому у відношенні неї не може бути прийняте рішення про застосування ст.81 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з місць позбавлення волі умовно достроково.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1