У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2018 року

Обвинувачений ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджець с. Краснопілля, Березанський район, Миколаївська обл., громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
обвинувачений: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за фактичних обставин, що викладені у вироку за ч.1 ст.122 КК України як «умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але такий, що спричинило тривалий розлад здоров`я». Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.122 КК України до 1року 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
До строку відбування покарання на підставі ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.10.2018р. по 06.12.2018рю з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання стосовно речових доказів та судових витрат.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт не оспорюючи фактичних обставин справи вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом закону, який підлягає застосуванню в частині кваліфікації дій обвинуваченого.
Вважає, що кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України суд першої інстанції невірно визначив правову кваліфікацію.
Зазначає, що правова оцінка фактичних та юридичних підстав кваліфікації діянь, які поставлені в провину обвинуваченому у зіставленні з правовою оцінкою суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1ст.121 КК України, вказують на те, що в діях обвинуваченого встановлено склад умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але такий, що спричинило тривалий розлад здоров`ю.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 21.07.2018 року о 05:00 годині, знаходячись в приміщенні кухні будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_9 , в ході якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар в область обличчя, а саме, в нижню щелепу, від якого вона впала на підлогу та знаходилась в лежачому положенні на спині. Після чого ОСОБА_9 намагалась підвестись та втекти, але ОСОБА_6 взяв в руки чайник з окропом, який знаходився на газовій плиті, та почав поливати окропом їй обидві руки. Виливши весь окріп з чайнику, ОСОБА_6 наніс їй три удари чайником в область голови.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Прокурор в поданій ним апеляційній скарзі вбачає істотні недоліки при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акта, затвердженого прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 . ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 21.07.2018 року о 05:00 годині, знаходячись в приміщенні кухні будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_9 , в ході якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар в область обличчя, а саме, в нижню щелепу, від якого вона впала на підлогу та знаходилась в лежачому положенні на спині. Після чого ОСОБА_9 намагалась підвестись та втекти, але ОСОБА_6 взяв в руки чайник з окропом, який знаходився на газовій плиті, та почав поливати окропом їй обидві руки. Виливши весь окріп з чайнику, ОСОБА_6 наніс їй три удари чайником в область голови. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді опіків кропом 12-14% верхніх кінцівок 2 степеню та рани голови. Дані тілесні ушкодження утворилися від термічної дії (кропу). По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рани в області голови по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.п. 1-4).
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор не відмовлявся від підтримання державного обвинувачення в суді першої інстанції та не змінював його.

Отже, судом першої інстанції судовий розгляд проводився в межах висунутого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
З огляду на наведене, в апеляційній скарзі прокурор безпідставно ставить під сумнів правильність правової кваліфікації злочину вчиненого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

В апеляційний скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок. Однак, не наводить жодної з підстав зазначених у ч.1 ст.420 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та обґрунтованим. А отже відсутні підстави для скасування вироку з наведених прокурором мотивів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65-66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, обставин справи, даних про особу обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді одного року шість місяців позбавлення волі, що не є максимальним розміром, передбаченим санкцією ч.1 вказаної статті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2018р. відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою

в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: