Справа № 639/5481/18
Провадж. № 1-кп/639/519/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5481/18 (в ЄРДР №0001671 від 09.09.2018 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, офіційно непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 01.09.2018р., приблизно о 15 годині, знаходився поблизу багатоповерхового житлового будинку № 83 по вулиці Григорівське Шосе м. Харкова, де він випадково зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_5 .
Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману мобільним телефоном, який, як на його думку, міг бути у ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, спочатку попросив у ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон, начебто для того, щоб увійти до мережі інтернет, гарантувавши при цьому його повернення. У відповідь на це прохання ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір останнього, передав довірливо ОСОБА_4 свій мобільний телефон, діставши його з кишені своїх штанів. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, вдаючи, що користується вказаним мобільним телефоном, пішов з ним у бік станції метро «Холодна Гора», поступово віддаляючись від обманутого ним потерпілого, який у свою чергу на це ніяк не відреагував.
Таким чином, ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_5
Через декілька хвилин ОСОБА_4 , звернувши на свою користь мобільний телефон моделі «Meizu M5s 16гб», належний потерпілому, не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2185 гривень 86 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 2531/18 від 18.09.2018р..
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, зокрема, що дійсно 01.09.2018р., приблизно о 15 годині в районі вулиці Григорівське Шосе м. Харкова зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , взяв в нього мобільний телефоном «Meizu» під приводом необхідності виходу в мережу інтернет, не мавши наміру його повертати, та поступово пішов в інший бік від потерпілого. Висновки судово-товарознавчої експертизи ОСОБА_4 не оспорював. При цьому, в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль щодо скоєного та піддав свої дії критичній оцінці.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію висловив і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують його особу, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів по справі та процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; одружений; має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на теперішній час офіційно не працює; має постійне місце проживання та реєстрації; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених до ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Також суд враховує, що місцезнаходження відповідного майна було встановлено та передано на відповідальне зберігання до вирішення його долі потерпілому.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України. Про можливість виконання відповідного покарання зазначив обвинувачений, вказуючи на наявні в нього заощаджень для сплати штрафу.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Процесуальні витрати в сумі 300 (триста) грн. 00 коп. на залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон моделі «Meizu M5s 16гб» - повернути (вважати повернутим) власнику ОСОБА_5 (к/п а.с. 15, 21).
Скасувати арешт майна - мобільного телефону моделі «Meizu M5s 16гб» в корпусі золотистого кольору з ідентифікаційними ознаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2018 року (к/п. а.с. 29).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1