ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 583/2500/18 Номер провадження 11-кп/814/344/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 369 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000099 за апеляційною скаргою прокурора Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_11 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2018 року, -

встановила:

Цією ухвалою обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000099 від 03.10.2017 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сєришово Сєришовського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зеленоборське Кандалакшинського району Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 369 КК України,

повернуто прокурору для виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

В задоволенні вимог за клопотанням прокурора Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - відмовлено.

Скасовано арешт на майно: мобільний телефон Самсунг Galaxy J5 SM-J500H Black 145654 SM-J500HZKDSEK у кримінальному провадженні № 0000099 від 03.10.2017.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що всупереч приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не відповідає формулюванню обвинувачення щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а саме: обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні має посилання про повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2, ст. 190 КК України, а обвинувачення сформульовано за ч. 4 ст.27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містить посилань про зміну підозри в ході кримінального провадження.

За висновком суду процесуальні порушення, допущені під час досудового розслідування, які полягають у розбіжностях щодо підозри та обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 унеможливлюють застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, суд вважає, що прокурором не надано доказів наявності обставин, передбачених ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, які вказують на подальше існування визначених законом підстав та ризиків, за наявності яких є правомірним застосування такого запобіжного заходу.

Вирішуючи вимоги за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування арешту на належний йому мобільний телефон, суд дійшов висновку, що доводи обвинуваченого ґрунтуються на приписах ст. 170 КПК України, яка передбачає скасування арешту майну, а саме через те, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам відділу земельних відносин Охтирської міської ради, діючи за попередньою змовою та у заволодінні коштами ОСОБА_12 в сумі 19000 грн. шляхом обману, діючи за попередньою змовою, тобто за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 190 КК України, за якими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 11.05.2018 повідомлено про підозру. Проте слідчим під час оформлення обвинувального акту у формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допущено технічну помилку: замість ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 190 КК України, помилково зазначено кваліфікацію дій обвинувачених за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України, яку прокурор може усунути відповідно до ст. 338 КПК України шляхом зміни обвинувачення.

Одночасно прокурор вважає, що, ухвалюючи рішення про відмову у застосуванні запобіжних заходів обвинуваченим та скасування арешту на майно, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вирішення вказаних питань у підготовчому судовому засіданні не передбачено ч.3 ст. 314 КПК України.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки ст. 338 КПК України не передбачає виправлення помилок шляхом зміни обвинувачення, а вирішення питань щодо запобіжного заходу та скасування арешту майна передбачено ч.3 ст. 315 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисників та обвинувачених, які проти її задоволення заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пункт 3 частини 3 статті 314 КПК України надає право суду у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Стаття 291 КПК України прямо передбачає, що обвинувальний акт, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, має містити виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланнями на положення закону та на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висновки, викладені в ухвалі суду про повернення прокурору обвинувального акту з матеріалами кримінального провадження № 0000099 від 3.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України та ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не відповідає формулюванню обвинувачення щодо ОСОБА_9 , і ОСОБА_10 , є обґрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 від 03.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у якому органами досудового розслідування викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та сформульовано обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме як вчинення умисних дій, які виразилися у підбурюванні ОСОБА_12 до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам відділу земельних відносин Охтирської міської ради, діючи за попередньою змовою між собою, та у заволодінні шляхом обману коштами ОСОБА_12 у сумі 19000 грн., діючи за попередньою змовою між собою.

Тобто згідно сформульованого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили злочини, передбачені ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.

Проте вказані дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідчим в обвинувальному акті кваліфіковані за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

Доводи прокурора про те, що під час судового розгляду прокурор може усунути недоліки обвинувального акту шляхом внесення змін, відповідно до ст. 338 КК України, не відповідають дійсності, оскільки частина 1 вказаної статті надає прокурору право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не усунення розбіжностей між формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією дій.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від висунутого їй обвинувачення.
Зазначені недоліки обвинувального акту перешкоджають об`єктивному розгляду провадження, і з огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.
Щодо твердження прокурора про те, що, ухвалюючи рішення про відмову у застосуванні запобіжних заходів та скасування арешту на майно, суд вийшов за межі своїх повноважень, необхідно зазначити таке.

Порядок вирішення питань, зокрема щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів, під час підготовчого судового засідання передбачено ч.3 ст. 315 КПК України, та окремо щодо скасування арешту майна судом під час судового провадження, до якого входить і підготовче провадження, передбачено ст. 174 КПК України.

Тому суд, розглядаючи вказані питання під час підготовчого судового засідання, діяв в межах кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, ухвала суду є законною і підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає, а отже апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4