Справа № 308/242/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11-сс /4806/70/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, із забороною йому залишати житло - місце свого проживання АДРЕСА_1 , цілодобово.
Визначено, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців.
Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні, суду за першим викликом; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 10 січня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що: «08.01.2019 у період часу з 18 год. 30 хв. по 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом розбиття скла невстановленим предметом у вікні будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 , проник усередину будинку, звідки з однієї з кімнат викрав ноутбук марки «Acer («Ейсер») Extensa ZR6», ювелірні вироби, а саме: золотий хрестик із золотим ланцюжком 585 проби масою 3,87 гр., та дві пари золотих сережок 585 проби, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду». У клопотанні також вказується на те, що 09 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у інше приміщення. При цьому, слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 офіційно ніде працює, постійного місця проживання не має, не одружений, його майновий стан є незадовільним, єдиним джерелом його існування є вчинення аналогічних злочинів проти власності, міцних соціальних зв`язків не має, має реальну можливість впливати на потерпілого, так як йому відоме його місце проживання. Разом із тим, слідчий стверджує, що наявність вищевказаних ризиків та аналіз особистості підозрюваного ОСОБА_6 , спосіб вчинення злочину, реакція мешканців Ужгорода та соціальні наслідки злочину, свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурором та слідчим доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, однак не доведено ризиків можливого незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення доказів, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Крім того, слідчий суддя визнав доведеними прокурором ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування. Тому, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, доведеними вказані вище ризики, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Окрім доводів, які зазначені в клопотанні слідчого, прокурор посилається на те, що висновок слідчого судді про те, що прокурором не доведено наявності ризику щодо впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, є безпідставним, оскільки такий ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 безпосередньо проник у житло потерпілого ОСОБА_10 і йому відомо про місце проживання останнього. Разом із тим, стверджує, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, що підтверджується його поясненнями про те, що за місцем своєї реєстрації, де жили його батьки, він не проживає, та за місцем тимчасового проживання, де проживають його опікуни, він вже понад два місяці також не проживає, а на теперішній час проживав у свого знайомого, що у свою чергу унеможливить виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, зазначає, що 12.01.2019 щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44 КУпАП, що свідчить про вживання ним наркотичних засобів. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, копія якого 09 січня 2019 року, з дотриманням вимог ст. 278 КПК України, йому вручена (а. с. 22, 23). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує й те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення сторонами прокурором та захистом (адвокатом і підозрюваним ОСОБА_6 ) не оспорюється, тому з урахуванням вимог передбачених ст. 404 КПК України не перевіряється, - висновок слідчого судді у цій частині визнається належним чином вмотивованим.

Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується в клопотанні, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим.

Колегія суддів також погоджується з викладеними в ухвалі слідчого судді висновками, відповідно до яких не знайшли свого підтвердження доводи слідчого про те, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або знищити докази.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних у підтвердження цих ризиків. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не посилався на наявність яких небудь даних у підтвердження зазначених ризиків. Тому доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й відхиляються.

При оцінці доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 є молодим за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, і вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку вказаним даним про особу підозрюваного, і погоджується з висновком слідчого судді про те, що ці дані не підтверджують наявність ризику вчинення ОСОБА_6 інших злочинів.

Крім того, проаналізувавши доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали, колегія суддів також вважає обґрунтованим і висновок слідчого судді про те, що мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Погоджуючись із такими висновками слідчого судді, колегія суддів зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду чи вчинити новий злочин.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що додані до клопотання матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного : є молодим за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, прийшов до обґрунтованих висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, апеляційним судом визнаються належним чином вмотивованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, не порушуватиме його прав та буде достатнім для запобігання доведеним ризикам, що прокурором не доведено що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, як такі, що не знайшли свого підтвердження, а також спростовуються наведеними вище обставинами та змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя не дав належної оцінки всім обставинам кримінального провадження. При оцінці викладених у рапортах дільничного офіцера поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 відомостей про те, що 29.01.2019 о 9.30 год. ОСОБА_6 не перебував за місцем проживання, колегія суддів враховує те, що саме вказаного дня ОСОБА_6 з`явився на розгляд апеляційної скарги й тому не міг знаходитися за місцем проживання. Указане свідчить про належну процесуальну поведінку підозрюваного, у тому числі про те, що він з`являється на виклики слідчого, прокурора чи суду. Під час апеляційного розгляду справи прокурор не посилався на наявність яких небудь даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 порушує обов`язки встановлені йому в ухвалі слідчого судді.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з дотриманням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи свідчити про незаконність таких висновків; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: