Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/86/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003159 за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_6 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.05.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Новомиколаївка, Скадовського району, Херсонської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнено повністю від призначеного покарання за цим вироком у зв`язку із застосуванням амністії.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міська лікарня №1 м. Олександрії, , місцезнаходження 28000, Кіровоградська обл., місто Олександрія, ВУЛИЦЯ СЕМАШКА, будинок 15, витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 4818 грн. 56 коп. витрат на лікарські засоби та на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_8 завдану злочином моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залучення експертів і проведенням експертиз у сумі 2423 гривні 32 копійки.

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_9

представник потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційнійих скаргах:
- прокурор Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням норм кримінального процесуального та цивільного-процесуального законодавства.

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі п. «в» ч.І ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити повністю від призначеного покарання за цим вироком у зв`язку із застосуванням амністії.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада, до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради витрати, понесені міським комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міська лікарня №1» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 4818 грн. 56 коп., перерахувавши кошти на р/р НОМЕР_1 у ГУДКСУ в Кіровоградській області, МФО 823016, код надходження 05493838.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що в резолютивній частині вироку, витрати на стаціонарне лікування стягнуто на користь міського комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня №1», а не на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради, як зазначеноо у прохальній частині цивільного позову.
Суд незаконно вирішив позовні вимоги за цивільним позовом на користь юридичної особи, яка взагалі не є позивачем.
- представник потерпілого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, задовольнити позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 7566 грн. 18 коп., стягнувши її з ПАТ «Страхова компанія`Універсальна».

Задовольнити позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди на суму 200 000 грн., стягнувши її з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Судом не враховано, що потерпілий відразу після отримання тілесних ушкоджень був доставлений до лікарні, де проходив лікування, впродовж 9 місяців був обмежений в пересуванні, потребував постійної сторонньої допомоги, тому з поважних причин не мав змоги особисто звертатися до страхової компанії.Судом не вірно оцінені надані потерпілим докази, що стосуються понесених ним особисто матеріальних витрат на своє лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Визначаючи суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_7 , судом було порушено принципи розумності та справедливості, характеру злочину, глибини фізичних та душевних страждань, а тому визначена сума відшкодування у розмірі 50 000 гривень є значно заниженою та не відповідає визначеним принципам.

Короткий зміст обставин вчинення кримінальних правопорушень.
ОСОБА_7 визнаний винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

12 грудня 2016 року близько 17 години 00 хвилин, керуючи автомобілем Opel Combo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у темну пору доби по вулиці 6-го грудня в місті Олександрія, Кіровоградської області, у напрямку руху від вулиці Софіївської (Луначарського) в бік вулиці Героїв Сталінграду, будучи місцевим мешканцем та завідомо знаючи про наявний на проїзній частині дороги вулиці 6-го грудня у напрямку свого руху пішохідний перехід, визначений дорожнім знаком 5.35.2 Правил дорожнього руху України ( далі ПДР ) «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України «Нерегульований пішохідний перехід», наближаючись до якого, не вжив належних заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху, не зменшив швидкість, не зупинився перед нерегульованим пішоходним переходом, не був достатньою мірою уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував відповідно до її зміни, створив небезпеку та перешкоду для руху, що загрожувувала життю або здоров`ю громадян, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та д), та 18.1 ПДР України :

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину дороги вулиці 6-го грудня зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Opel Combo.

Внаслідок наїзду керованого ОСОБА_7 автомобіля пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесне ушкодження у вигляді компресійного перелому першого поперекового хребця, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 від 15.02.2017 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_11 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги представника потерпілого та просили зменшити суму моральної шкоди, представника потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання цивільного позову - змінити, задовольнивши в повному обсязі подану апеляційну скаргу, у дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив апеляційну скаргу представника потерпілого задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржений в частині цивільного позову.
Відтак, колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам провадження, доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, вважаючи винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведеною, а кваліфікацію дій за ч. 1 ст. 286 КК України правильною.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні судом першої інстанції цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Як відповідач 2 у цивільному позові зазначено публічне акціонерне товариство страхова компанію «Універсальна» (далі ПАТ СК «Універсальна»).

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, між ТАТ СК «Універсальна» та ОСОБА_7 укладено договір ( поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0731853, відповідно до якого забезпеченим ТЗ є автомобіль « Opel Combo», р/н НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 , вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , ухвалив даний цивільний позов задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 заподіяну моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень, у решті вимог до ПАТ «СК Універсальна» відмовлено.
В матеріалах кримінального провадження міститься заперечення представника ПАТ «СК «Універсальна» проти позову потерпілого ОСОБА_8 , в якому зазначено, що у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяві про страхове відшкодування. Зазначає, що позивач не надав страховику заяву про виплату страхового відшкодування та інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, тому вважає, що у ПАТ «СК «Універсальна» відсутній обов`язок щодо прийняття рішення по суті.
Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Судом першої інстанції належно не встановлено хто є відповідальною особою за відшкодування збитків, а саме відповідачем по справі - обвинувачений ОСОБА_7 чи ПАТ «Страхова компанія «Універсальна».
Крім того, заявлені апеляційні вимоги прокурора про зміну вироку в частині цивільного позову. Однак суд першої інстанції належним чином не перевірив належність підстав для пред`явлення вимоги на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради. В матеріалах провадження відсутні заяви від Олександрійської міської ради до органів досудового розслідування щодо відшкодування обвинуваченим коштів.
Вказані вище обставини судом першої інстанції не достатньою мірою досліджені, не оцінені та враховані, а відтак, ухвалено передчасне рішення в частині вирішення цивільного позову.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що цивільний позов у даному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду.
При цьому, учасникам судового провадження зауважується на положення ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурораОлександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.05.2018 року, стосовно ОСОБА_7 - змінити в частині цивільного позову.
Цивільні позови прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада, та потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Розяснити право учасникам судового розгляду на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2