Справа № 507/106/18
Провадження № 1-кп/507/40/2018
Номер рядка звіту 5
В И Р О К
20.11.2018 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської
області Тячівського району с.Тарасовка, українця, громадянина України, не
працюючого, з середньою спеціальною освітою, співмешкаючого, на утриманні маючого
малолітню дитину, депутатом не являється, раніше не судимого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 ,-
в скоєні злочину передбаченого ст.128 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.02.2015 о 17 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 в ході раптово виниклої сварки, з ОСОБА_6 , який на той час перебував на території вказаного домоволодіння, не маючи умислу для спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання вказаних можливих наслідків, хоча повинен був і міг передбачити їх настання, схопивши ОСОБА_6 за тулуб розпочав бійку, у виді боротьби. В ході чого ОСОБА_4 зробив підніжку ОСОБА_6 , від чого потерпілий впав на залиту бетоном землю, по інерції потягнувши за собою ОСОБА_4 , який впав зверху Овчарова, тим самим притиснувши потерпілого вагою свого тіла повністю до бетонної землі. В результаті падіння ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження, яке не охоплювалось умислом у вигляді: «закритий оскольчастий чрезвертельний перелом правої бедреної кістки зі зміщенням відламків. Утворення указаного перелому характерно для падіння на плоскість на область великого вертела бедреної кістки з невеликої висоти із вертикального або близького до такого положення. Описане ушкодження згідно п.п.2.2.2 и 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю та розповів, що у нього із потерпілим склалися давні неприязні відносини, 06 лютого 2015 року ввечері, коли він зайшов у двір до ОСОБА_7 , на подвір`ї був ОСОБА_8 , який почав його ображати. Вони почали боротися та в ході боротьби разом упали і ОСОБА_8 сказав, що зламав ногу.
Крім визнання вини обвинуваченим, в інкримінованому йому злочині за ст.128 КК України, винуватість ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 6 лютого 2015 року близько 17 години він був у ОСОБА_9 , допомагав пиляти дрова. Прийшов ОСОБА_10 , із яким у них з 2012 року склалися неприязні відносини, у них знову виник конфлікт. Під час якого ОСОБА_10 поставив підніжку, від чого він упав на спину, ОСОБА_10 пригнув на ногу , на бедро, він поскаржився на біль в нозі, а ОСОБА_10 наніс 5-7 ударів.
Поясненнями свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що попросив ОСОБА_6 допомогти пиляти дрова. Приїхав також ОСОБА_10 і в них із ОСОБА_6 виник конфлікт, вони почали сваритися. ОСОБА_4 взяв ОСОБА_8 за одяг і зробив йому підніжку, від чого ОСОБА_8 упав, а ОСОБА_10 сів зверху та почав бити, а ОСОБА_8 скаржився, що зламав ногу.
Поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із Звірянським, коли почула крики, то побігла до будинку ОСОБА_7 , коли прийшла , то побачила, що ОСОБА_10 сидів зверху на Овчарові, а той лежав на землі і кричав, що поламана нога;
Показами свідка ОСОБА_12 завідуючої фапом, яка в судовому засіданні пояснила, що її зателефонувала ОСОБА_11 -тітка ОСОБА_13 , і повідомила, що він поламав ногу. Чоловік її завіз до будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 лежав на землі, вона надала йому першу медичну допомогу. За яких обставин він зломав ногу, ніхто не пояснював;
Поясненнями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що його дружина працює фельдшером, а він водієм, привіз дружину до ОСОБА_7 , в дворі лежав ОСОБА_8 скаржився на біль в нозі, а ОСОБА_10 знаходився поряд;
Поясненнями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що був присутній в якості понятого під час слідчого експерименту із участю потерпілого ОСОБА_6 , а також свідка ОСОБА_11 ;
Поясненнями допитаної в якості свідка ОСОБА_16 співмешканки ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що присутньою під час конфлікту не була, але із телефонної розмови її стало відомо , що ОСОБА_8 зламав ногу;
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 травня 2015 р., ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із заявою, зазначивши, що 06 лютого 2015 в період часу з 18.00 до 19.00 год., знаходячись на території домоволодіння його дядька ОСОБА_18 , де між ним та ОСОБА_4 виникла сварка , в ході якої ОСОБА_4 штовхнув його, а він падаючи, схватив його за одяг та ОСОБА_4 упав зверху,в результаті чого він отримав перелом бердової кістки ноги (а.с.58);
Згідно висновку експерта № 1458 від 20.07.2015 р. у ОСОБА_6 було тілесне ушкодження: закритий оскольчастий чрезвертельний перелам правої бедреної кістки із зіміщенням відламків. Утворення зазначеного перелома характерно для падіння на площину на область великого вертела бедреної кістки із невеликої висоти із вертикального, або близько до такого положення. Дане ушкодження могло бути заподіяне 6 лютого 2015 року. Зазначене ушкодження не було небезпечне для життя в момент заподіяння, викликало тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів /більше ніж 21 день/ і по цьому критерію, згідно п.п.2.2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.п.к.62-63);
Під час проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2017 р. та доданої фототаблиці потерпілий ОСОБА_6 надав пояснення щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зокрема вказав та показав як ОСОБА_10 почав штовхати та зробив підніжку правою ногою, а він в свою чергу схопив за куртку ОСОБА_10 і падаючи потягнув та разом упали. Сасин упав обома колінами на його ногу (ак.п.125-127).
Під час проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2017 р. та доданої фото таблиці свідок ОСОБА_5 розповів та показав , що в ході сварки ОСОБА_4 накинувся на ОСОБА_6 , схопив руками за куртку та якимось чином вони опинилися на землі, зверху на ОСОБА_6 сидів ОСОБА_4 (а.к.п.124-134);
Під час проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2017 р. та доданої фото таблиці свідок ОСОБА_11 розповіла та показала, що коли вона прибігла до домоволодіння Звірянського, побачина, що ОСОБА_8 лежав на землі ,а зверху сидів ОСОБА_4 (а.к.п.135-138);
Дослідивши надані учасниками кримінального провадження докази, показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд вважає, що вони є допустимими та достовірними, узгоджуються між собою в частині наявного конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.128 КК України за ознакою необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст..66 КК України, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст..67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст..12 КК України є злочином невеликої тяжкості, об`єм обвинувачення, особу винного, який раніше не був засудженим, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, має постійне місце проживання, має джерело доходів, має на утриманні малолітню дитину, характеризується виключно позитивно, враховує відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у вигляді громадських робіт.
Частиною 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно зі ст.74 ч.5 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_19 вчинено злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі. З дня вчинення обвинуваченим даного злочину минуло понад три роки. Відтак, обвинувачений підлягає звільненню від покарання на підставі ст..49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
апобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370 ,374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Любашівському районному суді Одеської області.

Суддя : ОСОБА_1