Справа № 481/1057/18
Провадж.№ 1-кс/481/113/2019
УХВАЛА
про відмову з задоволенні заяви про самовідвід судді

03 квітня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:
головуюча у справі № 481/1057/18-к, № провадження 1-кс/481/134/2018 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду даної справи. Таке рішення обґрунтовує тим, що у період між відкладеннями підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженні, а саме 25.01.2019 року, нею була розглянута скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000213 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України. При судовому розгляді в процесі дослідження згаданого кримінального провадження встановлено, що 25 липня 2018 року постановою прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 об`єднані кримінальні провадження № 0000123 за ч.2 ст. 186 КК України та № 0000212 за ч.1 ст. 286 КК України та привласнений номер 0000123. 25 липня 2018 року постановою прокурора виділені з матеріалів досудового розслідування за № 0000123 матеріали досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та зареєстровані за № 0000213. За результатами судового розгляду скарги слідчим суддею ОСОБА_3 було винесено ухвалу від 25.01.2019 року про задоволення скарги ОСОБА_4 та скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000213. У мотивувальній частині ухвали нею, як слідчим суддею, сформульовано оцінку дій слідчого по зібранню доказів, які він здобув в ході досудового розслідування, більша частина яких зібрана по кримінальному провадженню № 0000123 від 28.04.2018 року, а також здійснено аналіз обставин та доказів, на яких ґрунтується обвинувачення за цим кримінальним провадженням. Відтак, суддя ОСОБА_3 вважає, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, не може брати участь в кримінальному провадженні, так як наявні інші обставини, які викликають сумнів у її неупередженості.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, надіслали до суду клопотання про розгляд такої заяви без їхньої участі.
Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши заяву про самовідвід, матеріали кримінальної справи та матеріали скарги, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75, 76 цього кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що законодавець визнає за суддею право на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.
У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року „Про незалежність судової влади роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду необхідно розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний критерії. Так, у ряді справ, серед яких Мироненко і Мартиненко проти України», «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії», «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії», зазначено,що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні ґарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

В аспекті суб`єктивного критерію суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть слугувати підставою для сумніву в його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

В судовому засіданні встановлено, що на розгляді у Новобузькому районному суді Миколаївської області в провадженні судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №481/1057/18-к, провадження 1-кс/481/134/2018 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке надійшло до провадження останньої 16 жовтня 2018 року та станом на 03 квітня 2019 року продовжує розглядатися суддею у підготовчому сдуовому засіданні.

Як на підставу для подання заяви про самовідвід головуюча суддя ОСОБА_3 покликається на те, що нею 25 січня 2019 року як слідчою суддею розглянуто скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 29.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000213. При розгляді такої скарги нею була висловлена думка стосовно обставин та доказів, які ідентичні таким в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Однак, суд вважає такі доводи судді ОСОБА_3 необґрунтованими, передчасними та безпідставними, такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, а є лише оціночними судженнями та припущеннями.

Так, судом встановлено, що при матеріалах кримінального провадження, які знаходяться на розгляді у судді ОСОБА_3 та в рамках якого вона заявляє собі самовідвід, станом на 03 квітня 2019 року відсутні будь-які письмові докази у справі, тому висновок судді ОСОБА_3 з приводу ідентичності доказової бази в такому є однозначно передчасним.

Крім цього, в ухвалі слідчої судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.01.2019 року, на яку покликається суддя ОСОБА_3 як на підставу своїх вимог у заяві, відсутні посилання на будь-які із доказів по кримінальному провадженні, окрім як на постанови прокурора про об`єднання кримінальних проваджень та зроблено аналіз оскаржуваної постанови.

Відтак, судом зроблено висновок про те, що слідча суддя ОСОБА_3 постановляючи ухвалу від 25.01.2019 року, не досліджувала та не надавала оцінки жодному із доказів кримінального провадження, а лише обмежилася вказівкою на тому, що таке рішення слідчого прийняте необґрунтовано та без всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що, розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000213, слідча суддя ОСОБА_3 знала про те, що у неї на розгляді вже знаходиться кримінальне провадження відносно останнього (кримінальне провадження передано для розгляду судді ОСОБА_3 16.10.2018 року), відтак підстави, на які вона покликається як на підставу своєї заяви про самовідвід у даному кримінальному провадженні вже існували на той момент, про які вона не могла не знати, хоча заяви про самовідвід від розгляду такої скарги не заявляла.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо. Але ці підстави можуть бути підставами для відводу лише з ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що у п. 8 Коментаря до Банголорських принципів поведінки суддів, розроблених управлінням Організації Об`єднаних Націй по наркотиках та злочинності, зазначається, що у випадках, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи дійсно в судді є свідома або несвідома упередженість, а те, виникло би або ні у належним чином інформованої чи розумної особи підозра в наявності такої упередженості.

Враховуючи усе вище викладене, суд приходить до висновку, що підстави для самовідводу судді ОСОБА_3 щодо розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вказані у заяві судді ОСОБА_3 , відсутні.
Керуючись ст.ст.75,80 КПК України, суд,

постановив:
У задоволенні заяви головуючої судді ОСОБА_3 про самовідвід при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1