30.11.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 346, ч. 2 ст. 342 КК України, -

-за участю сторін кримінального провадження:
-прокурора ОСОБА_5 ,
-захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
-підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2018 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Свої вимоги обгрунтував тим, що 28.11.2018 ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, з метою перешкоджання громадській діяльності, керівника Української політичної партії «Громадянська позиція» ОСОБА_11 приблизно о 17 годин 00 хвилин прибули за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська 33 та знаходячись на вулиці помітили ОСОБА_11 , який прямував в приміщення «Коворкінг» - Термінал 42 яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська 33 з метою зустрічі із однопартійними депутатами.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на перешкоджання роботі громадського діяча, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та іншими невстановлені під час досудового розслідування особами, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили цілеспрямовані дії насильницького характеру відносно ОСОБА_11 , які виразилися у блокуванню входу до приміщення, кидані курячих сирих яєць та каміння у бік ОСОБА_11 , а також вигукування словесних погроз застосування насильства у бік останнього, в зв`язку з чим ОСОБА_11 усвідомивши для себе загрозу був вимушений залишити вказану адресу на власному автомобілі тим самим не мав змоги виконати своїх обов`язків, як громадського діяча.
Крім того, досягнувши протиправної мети, що до перешкоджання роботі громадського діяча, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами, маючи на меті продовження скоєня подальших неправомірних дій, перебуваючи за вказаною адресою, 28.11.2018 приблизно о 17 годин 30 хвилин, грубо порушуючи громадського порядок, з мотивів явної не поваги до суспільства з особливою зухвалістю, демонструючи свою зверхність перед іншими присутніми особами та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, безпричинно почали висловлюватися нецензурною лайкою, на адресу громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які також знаходились за вказаною адресою, та наносити останнім тілесні ушкодження руками та ногами в різні частини тіла при цьому застосовуючи спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень газовий балон невстановленої марки у бік ОСОБА_14 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді опіків обличчя.
Також, екіпаж «Океан №351» УПП в Одеській області ДПП, у складі співробітників патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_15 та лейтенанта поліції ОСОБА_16 , який згідно наказу патрулював центральний район міста Одеси, приблизно о 17 годині 30 хвилин проїжджаючи біля будинку №33 по вул. Рішельєвська, в місті Одесі, помітив скупчення осіб, які у даний час вчиняли хуліганські протиправні дій. Вказаними вище співробітниками поліції було прийняте рішення припинити зазначені протиправні дії.
З вказаною метою ОСОБА_16 та ОСОБА_15 залишили свій автотранспортний засіб та пройшли за адресою АДРЕСА_2 де в той момент вчинялись протиправні дії де наказали присутнім особам припинити вказані противоправні дії. Незважаючи на законні вимоги співробітників поліції ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами продовжили штовхатися, а також почали кидати каміння, які були на підлозі, в бік співробітників поліції.
29.11.2018 за вказаним фактом слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007844 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 346, ч. 2 ст. 342 КК України.
29.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 346, ч. 2 ст. 342 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.
Захисник адвокат ОСОБА_6 просила застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання або нічний домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також зазначила, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Підозрюваний погодився з думкою захисника.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані докази, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя дійшов до наступного:
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 346, ч. 2 ст. 342 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років.
Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, за твердженням слідчого та прокурора, обґрунтовуються наступними доказами: показами потерпілих, ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 протоколами впізнання осіб, речовими доказами, протоколом огляду диска з відеозаписом з місця події (протоколом огляду вказаного диску), протоколом огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Водночас, належного обгрунтування щодо можливості вчинення ОСОБА_4 дій, що свідчили б про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 мав намір переховуватись чи переховувався, на яких саме свідків міг би впливати ОСОБА_4 , або яким чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення в матеріалах справи не міститься, а в судовому засіданні прокурором не доведено.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 органами досудовго розслідування затриманий не був, добровільно з`явився до відділу поліції та суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно нього.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.187 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

Зазначені вимоги законодавства орган досудового розслідування під час зверненння до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виконав.

Так, до матеріалів клопотання в якості обгрунтування підозри надано зокрема протокол огляду предмету (інтернет веб-сторінки) від 29 листопада 2018 року та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.11.2018 року, які є неналежної якості, з яких неможливо встановити причетність конкретних осіб до вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому, відеозапис, про який йдеться в зазначеному протоколі огляду, наявний в мережі Інтернет, який перебуває у вільному доступі - низької якості, з якого також неможливо зробити висновок про причетність конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення та встановити їх роль.

Більш того, в клопотанні слідчого не розкрито роль кожного з учасників вчиненого правопорушення, а лише зазначено, що вони діяли спільно, проте яка саме і кому відведена роль не зазначено. Не встановлено єдиний умисел, або умисел кожного із учасників правопорушення та не вказано ступінь зв`язку між ними, активність дій цих учасників. Не визначено осіб, які саме нападали та наносили тілесні ушкодження й кому саме.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях. Крім того, прокурором не надано доказів, що підозрюваний переховувався від досудового слідства.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні яких лише підозрюється ОСОБА_4 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Так, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні наразі триває.

Наведене свідчить про недостатність виконання обов`язку доказування, що як наслідок перешкоджає здійсненню належної оцінки доказів слідчим суддею для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрований та має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується, що підтверджується підписами багатьох громадських організацій.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини та ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховуючи дані про особу підозрюваного, зважаючи на те, що досудове розслідування не закінчено, приходжу до висновку, що запобіжний захід, до з`ясування всіх обставин по кримінальному провадженні, у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та не призведе до порушення прав і основоположних свобод людини..
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 372, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими по кримінальному провадженню з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень;

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 30 листопада 2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосув ання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 28 січня 2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: