Провадження №1-кп/127/20/17
У Х В А Л А
21 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2013 р. за № 0000261 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачає. Просить призначити судовий розгляд кримінального провадження, в який викликати сторони кримінального провадження та свідків. Крім того, вважає доцільним продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений тривалий час ухилявся від суду, немає постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий. Вважає, що обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки вважає його передчасним. Зазначив, що даний транспортний засіб не є речовим доказом у кримінальному провадженні. Не заперечує проти задоволення клопотання захисника про залишення цивільних позовів без руху та надання потерпілим строку на усунення недоліків, оскільки потерпілими не сплачено судовий збір в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 вважають за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження. Заперечували проти продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити його на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, жінка, з якою він проживає в цивільному шлюбі, хворіє та потеребує його допомоги, обвинувачений немає наміру впливати на потерпілих та свідків, ухилятися від суду.

Крім того, захисник ОСОБА_5 пояснив, що обвинуваченим в повному обсязі відшкодовано шкоду потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Що стосується інших потерпілих, заявив клопотання про залишення цивільних позовів потерпілих без руху з наданням строку на усунення недоліків, оскільки цивільні позови не відповідають вимогам ЦПК України, так як позивачами не сплачено судовий збір в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Крім того, захисник ОСОБА_5 , як представник ОСОБА_8 , заявив клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2013 року на автомобіль марки "CHEVROLET Aveo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та про повернення автомобіля безоплатно ОСОБА_8 , оскільки вона є власником даного автомобіля. З часу накладення арешту жодних слідчих чи процесуальних дій з автомобілем не проводилося, автомобіль не є речовим доказом у кримінальному провадженні, власник даного автомобіля в силу закону не несе відповідальності за шкоду, завдану обвинуваченим. Вважає, що накладення арешту на автомобіль, який є власністю ОСОБА_8 , порушує її права, оскільки вона тривалий час позбавлена права володіння, користування й розпорядження належним їй майном.
У підготовче судове засідання потерпілі, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не прибули, однак надали до суду заяви, в яких просять розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілих.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого. Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення підготовчого судового засідання без потерпілих, вважає за можливе проведення підготовчого засідання без потерпілих.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, суд зазначає таке.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2013 року клопотання слідчого ВР ЗКЗ СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області задоволено та накладено арешт на автомобіль марки "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .
З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 судом встановлено, що автомобіль марки "CHEVROLET", модель "Aveo 1.5І", тип -легковий Седан-В, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_3 , 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_9 12.09.2009 року. Згідно особливих відміток ОСОБА_3 має право користуватися даним транспортним засобом.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться підтверджуючі документи про те, що ОСОБА_9 змінила прізвище на прізвище " ОСОБА_10 ".
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, власник даного автомобіля в силу закону не несе відповідальності за шкоду, завдану обвинуваченим. Разом з тим, власник майна тривалий час позбавлена права володіння, користування й розпорядження належним їй майном, що порущує її права.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасиників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту слід задовольнити.

Що стосується цивільних позовів потерпілих суд зазначає таке.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак потерпілими до матеріалів цивільних позовів не додано документів про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1, п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати. Станом на 1 січня 2013 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1147 грн. 00 коп.

Як вбачається з поданих цивільних позовів, потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 крім вимог матеріального характеру ставлять і вимогу немайнового характеру, а тому кожному із потерпілих слід сплатити судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 114 грн. 70 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України (в редакції станом на час пред`явлення цивільних позовів), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без руху та надати потерпілим, які є цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні, строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду на усунення недоліків, а саме, сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в розмірі 114 грн. 70 коп. кожним із позивачів.

Що стосується клопотання прокурора про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає таке.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, у м. Вінниці з 2013 року не проживав, а отже, немає стійких соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує, що 23.12.2013 р. та 13.06.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області було оголошено розшук обвинуваченого.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2018 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 28.09.2018 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2018 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 24.11.2018 року включно.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого судовий розгляд не розпочато, обвинувачений, потерпілі та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження та ухилятися від суду.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в задоволенні клопотання захисника про зміну запопіжного заходу слід відмовити.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Клопотань про доручення органу пробації скласти досудову доповідь не надходило.

Враховуючи вимоги ст. 27 КПК України, судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання необхідно викликати сторони судового провадження та свідків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що слід призначити судовий розгляд кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 128, 174, 176-178, 183, 194, 314-316, 369-372, 376, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України у відкритому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 23 листопада 2018 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань №28.

В судове засідання викликати сторони судового провадження та свідків.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2013 року на автомобіль марки "CHEVROLET Aveo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип кузова "Седан-В" № НОМЕР_3 , (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ) - скасувати та повернути безоплатно власнику ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без руху, надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків, про що повідомити позивача.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без руху, надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків, про що повідомити позивача.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без руху, надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків, про що повідомити позивача.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без руху, надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків, про що повідомити позивача.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 21.11.2018 року до 19.01.2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1) для відома та виконання в частині продовження строку запобіжного заходу та до Вінницької місцевої прокуратури для відома.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу - з 21.11.2018 року до 19.01.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя