Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4434/18
Провадження № 1-кп/490/566/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Новоросійськ Краснодарського Краю, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є розлученим, неповнолітніх дітей не має, працює дорожнім робочим 4 розряду, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей, -

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 19 травня 2018 року в обідній час ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вилучив належну ОСОБА_6 турбінку марки "Фиолент" моделі МШУ2-9-125Э вартістю 1.100 грн., та поклав її до своєї сумки.
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.100 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті, визнав повністю.

Він пояснив, що 19 травня 2018 року вдень працював у домоволодінні ОСОБА_6 за дорученням того.

Тоді він, оскільки ОСОБА_6 сплачував йому гроші, але, як на його /обвинуваченого/ думку - у недостатньому розмірі - вирішив взяти в нього турбінку, яка перебувала без нагляду, та продати її.

За такого він забрав турбінку та пішов з нею.

Після цього турбінку він продав, а вилучені гроші витратив на їжу.

Обвинувачений також вказував, що про вчинене жалкує.

Враховуючи, що наведені покази повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за наведених вище обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

4. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

5. Обставин, що обтяжують його покарання, під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 1 статті 185 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.

6. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середнього ступеню тяжкості.

Суд також враховує, що в цьому випадку обвинувачений вчинив злочин щодо майна особи, щодо якої /потерпілого/ він найманим працівником.

Так, ця обставина на час вчинення злочину визначала кримінальне провадження щодо цього злочину, як кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення. Таке, в свою чергу, доводить, що суспільна небезпека цього злочину на момент його вчинення вважалась меншою за суспільну небезпеку інших злочинів цієї категорії.

Суд також враховує, що шкода, заподіяна злочином, з самого початку не була істотною та наразі повністю відшкодована. Таке також певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину.

7. Вивченням даних про особу винного встановлено, що він наразі є знятим з обліку у Миколаївському наркологічному диспансері, де обліковувався, як особа, яка страждає на наркоманію, з довідки за місцем проживання вбачається, що наркотичні засоби наразі він не вживає.

Суд враховує також, що на обліку в лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває, має постійне місце проживання, не має негативної характеристики за місцем проживання.

Суд відзначає також, що раніше обвинувачений засуджувався неодноразово, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, але після цього випробування проходив вдало.

Наведене у сукупності доводе, що ОСОБА_4 вживає усіх залежних від нього та доступних йому заходів щодо недопущення порушень законодавства, а вчинення ним злочину в цьому випадку не є проявом способу його життя, але - наслідком випадкового збігу обставин.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України покарання, у розмірі, що є наближеним до мінімального - у вигляді громадських робіт.

Прокурор просить про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Але таке покарання, як найбільш суворе, вочевидь не є домірним характеру та ступеню тяжкості вчиненому ОСОБА_4 злочину, отже - не може вважатись справедливим.

Що ж стосується висновку органу пробації про те, що: "Виправлення [ ОСОБА_4 ] без позбавлення волі можливо лише у винятковому порядку" та: "застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції", то вони не відповідають "історії правопорушень", яка доводить, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, позбувся наркотичної залежності, неодноразово вдало проходив випробування.

Не відповідає вона й наведеним вище відомостям про особу винного, а також - характеру вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Вирішення питання про речові докази

Речовий доказ у справі - турбінку марки "Фиолент" моделі МШУ2-9-125Э, як предмет кримінального правопорушення - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілому.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 100 /сто/ годин.
Речовий доказ у справі - турбінку марки "Фиолент" моделі МШУ2-9-125Э - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

15.04.2019