Справа № 206/1474/19
Провадження № 1-кс/206/384/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання cлідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про доручення проведення судової експертизи зброї,
13.03.2019 слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про доручення проведення судової експертизи зброї.
Таким чином, під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, для чого необхідні спеціальні знання, оскільки висновок експерта має істотне значення у кримінальному провадженні.
Слідчий, який подав клопотання, був повідомлений про місце та час його розгляду, проте, у судове засідання не з`явився, вказані обставини не перешкоджають розгляду клопотання.
Дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про проведення експертизи з огляду на таке.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 244 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.
До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Згідно ч. 6 ст. 244 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.
Відповідно до п. 2, 5, 7, 11 «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої Наказом Генеральною прокуратурою України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки та Державною податковою адміністрацією України від 27.08.2010, у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані вилучати: а) речові докази; б) предмети і документи, обіг яких заборонено (якщо у власника немає дозволу на їх придбання і зберігання); в) документи, які засвідчують особу заарештованих підозрюваних, обвинувачених (підсудних); г) інші документи, що мають значення у справі; д) гроші та інші цінності, виявлені під час накладення арешту на майно підозрюваних, обвинувачених, підсудних або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії, на які може бути звернено стягнення з метою відшкодування заподіяної матеріальної шкоди або забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна. Факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений. Після огляду речові докази приєднуються до справи постановою працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 100 КПК України наголошує на тому, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, з короткого викладу обставин кримінального правопорушення вбачається, що на виклик за фактом домашнього насилля за адресою: АДРЕСА_1 прибули поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а в свою чергу ОСОБА_6 вчинив активний опір працівнику правоохоронного органу, а саме почав скорочувати відстань до працівника патрульної поліції ОСОБА_5 , що свідчить про допущення у клопотання слідчим ОСОБА_3 грубої помилки та позбавляє слідчого суддю можливості у повному обсязі з`ясувати обставини кримінального правопорушення.
Крім цього, проаналізувавши зміст поданого клопотання, а також, матеріалів, які були подані в його обґрунтування, слідчим суддею встановлено, що слідчим у клопотанні не долучено постанову щодо приєднання після огляду до справи речових доказів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що ставить під сумнів той факт чи постановлювалось таке процесуальне рішення взагалі, крім того згідно протоколу огляду від 06.03.2019 зазначено, що під час огляду застосовувався технічний засіб фіксації, а саме: фотоапарат «Sony», однак жодної фототаблиці на підтвердження обставин зазначених у клопотанні до суду надано не було.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що у протоколі огляду відсутній докладний опис вилученого слідчим предмету, який слідчий просить дослідити згідно поданого клопотання, а лише зазначено, що у ході огляду було вилучено об`єкт № 6 ніж, поміщений у паперовий конверт, в той же час, в обґрунтування доводів клопотання слідчим не зазначено жодної інформації, окрім того, що під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що в свою чергу суперечить обставинам зазначеним у короткому викладі обставин кримінального правопорушення та не доводить необхідності проведення вищезазначеної експертизи.
Крім вищевикладеного, щодо долучених слідчих до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, жодна копія документу, яка долучена слідчим до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Однак, у матеріалах долучених до клопотання відсутні будь-які процесуальні рішення з приводу визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий суддя керуючись засадами кримінального провадження, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та не може з власної ініціативи збирати докази.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,9 22, 26, 242-244, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областілейтенанта поліції ОСОБА_3 про доручення проведення судової експертизи зброї.
Повне судове рішення у формі ухвали складено та оголошено 21.03.2019
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1