Справа №127/1-225/2006
Провадження №1-в/127/156/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання т.в.о. начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, раніше судимого 10.11.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільненого 16.05.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 23 днів, -

за участю учасників судового провадження:
представника Лівобережного відділення поліції
Вінницького відділу поліції ГУНП
у Вінницькій області ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої внесено подання, ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання т.в.о. начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став. 20.06.2018 року двічі притягувався до адміністративної відповідальності та 30.06.2018 року, 06.07.2018 року попереджався про можливість встановлення щодо нього адміністративного нагляду. Тому, т.в.о. начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області вважає за доцільне встановити щодо ОСОБА_3 адміністративний нагляд та відповідні обмеження.

Згідно положень ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» у судове засідання викликається особа, щодо якої внесено подання про встановлення адміністративного нагляду, а за її клопотанням - і захисник, а також представник органу, начальник якого вніс подання.
В судовому засіданні представник органу, начальник якого вніс подання, дільничний офіцер поліції Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 просив подання задовольнити. Вважає, що ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та попереджався про можливість встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

В судовому засіданні особа, щодо якої внесено подання, ОСОБА_3 пояснив, що дійсно притягувався до адміністративної відповідальності двічі в один день. Попереджався про можливість встановлення щодо нього адміністративного нагляду, після цього він правопорушень не вчиняв, проживає за місцем реєстрації. Допомоги захисника не потребує. При вирішенні подання покладається на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали подання, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 10.11.2006 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільнений 16.05.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 23 днів.
В матеріалах подання містяться копія відповідного вироку та копія довідки про звільнення.
Згідно ст. ст. 89, 90 КК України на даний час судимість не погашена та не знята.
Відповідно до п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_3 20.06.2018 року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. Після чого, ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненнчм даних правопорушень, 30.06.2018 року та 06.07.2018 року попереджався про те, що у випадку порушення громадського порядку щодо нього може бути застосовано адміністративний нагляд.

З 20.06.2018 року та по даний час ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався.

З матеріалів подання не вбачається, що ОСОБА_3 , незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушував громадський порядок і права інших громадян, вчиняв інші правопорушення, що згідно п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» є підставою для встановлення адміністративного нагляду.
Натомість, в судовому засіданні встановлено, що з 20.06.2018 року та по даний час ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався та правопорушень не вчиняв.

А отже в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_3 систематично порушував громадський порядок і права інших громадян, вчиняв інші правопорушення, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» підставами для встановлення адміністративного нагляду є матеріали органів внутрішніх справ щодо осіб, зазначених у пункті «в» статті 3 цього Закону.

Статтею 2 даного Закону встановлено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Що стосується обмежень, які застосовуються згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» суд зазначає, що до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Разом з тим, п. «г» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що суд може встановити обмеження у виді реєстрації в поліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Таким чином, суд вправі встановити лише періодичність реєстрації в поліції та позбавлений можливості встановлювати конкретні дні та години вказаного.

Враховуючи викладені недоліки, суд вважає, що подання про встановлення адміністративного нагляду є необґрунтованим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. (ст. 5 КПК України).

Статтею 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено, що адміністративний нагляд встановлюється шляхом ухвалення постанови, яка може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 статті 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне постановити судове рішення у формі ухвали.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. ст. 1-6 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі",-

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання т.в.о. начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя