Ухвала
Іменем України
4 березня 2019 року

м. Київ
справа № 181/3/18
провадження № 51-925ск19
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року,

встановив:

Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав,
засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати та вирішено питання щодо речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за таких обставин.
6 жовтня 2017 року близько 21:10, ОСОБА_4 керуючи трактором «ЮМЗ-6» без реєстраційного номера, який був з`єднаним з причепом «ПС-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_6 , а фактичним володільцем є ОСОБА_7 , рухався по правій смузі на вул. Центральної у с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області від вул. Папаніна у напрямку центра вказаного села.
При цьому ОСОБА_4 не відмовився від експлуатації транспорту у темний час доби на транспортному засобі з несправним освітлювальним обладнанням, (не освітлювався причеп), що не відповідає вимогам стандартів, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим створював небезпеку та перешкоду для інших учасників дорожнього руху.
У вказаний час у зустрічному напрямку по відношенню до трактора, з ближнім світлом фари, рухався мотоцикл «Bashan Pilot», реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_2 , без бокового причепу, який зареєстрований за ОСОБА_8 та яким керував ОСОБА_9 , при цьому останній не мав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перевозив у якості пасажира ОСОБА_10 та перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Під час подальшого зближення вказаних транспортних засобів, близько 21:10 хвилин, на вул. Центральній с. Іванівка, водій ОСОБА_4 допустив зіткнення причепа «ПС-4» з`єднаного з керованим ним трактором «ЮМЗ-6» з передньою частиною мотоцикла «Bashan Pilot» під керуванням водія ОСОБА_9 .
Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пункти 1.3, 1.5, 19.1. а), в), 31.1, 31.6 б) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого, водію мотоцикла ОСОБА_9 спричинено тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, а пасажиру мотоцикла ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості.

З урахуванням таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною 2 статті 286 КК, як порушення експлуатації транспорту та правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та спричинили потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2018 року щодо засудженого залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну судових рішень та призначення його підзахисному покарання із застосування статті 75 КК. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при цьому вказує, що суди не врахували належним чином пом`якшуючі покарання обставини та всупереч вимогам закону не застосували статті 75 КК при призначенні покарання.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не зважив на те, що його підзахисний є особою немолодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин з необережності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується з позитивної сторони, повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, надав правдиві показання, як під час досудового розслідування так і в суді, на його утриманні перебувають батьки похилого віку, якими він опікується, батько має інвалідність ІІ групи. При цьому не дивлячись на відмову потерпілої сторони на відшкодування шкоди, перерахував на рахунок ОСОБА_11 кошти у розмірі 5 000 грн.
Також захисник вказує, що суди належним чином не обґрунтували свої рішення про необхідність застосувати до його підзахисного покарання у виді позбавлення волі, при цьому не врахували обопільність винуватості обох учасників ДТП.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі захисника не оспорюються та не заперечуються.
Доводи захисника щодо необхідності звільнення його підзахисного від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, є неспроможними.

Так, відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з частиною 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначені покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, суд першої інстанції, призначаючи засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів вчинених з необережності, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винного, котрий раніше не судимий, має неповнолітню дитину, однак проживає окремо, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, судом, було враховано, що шкоду завдану злочином потерпілим не відшкодував, вину хоча і визнав однак перед потерпілими після скоєного не вибачився, при цьому потерпілі наполягали на призначенні суворого покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, обставиною, що пом`якшують покарання визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані обставини надали суду першої інстанції всі підстави для висновку про можливість призначити покарання пов`язане із позбавленням волі та визначити його розмір в межах санкції Закону про кримінальну відповідальність, однак не на максимальний строк, тобто саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого.
З обраним судом першої інстанції видом та визначеним строком відбування засудженим покарання погодився і суд апеляційної інстанції зазначивши, що ОСОБА_4 призначене покарання у апеляційній інстанції не оспорює.
За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КК України.
Висновки суду першої інстанції щодо призначеного покарання, які не оспорювалися в апеляційній інстанції у колегії суддів також сумнівів не викликають, оскільки при призначенні покарання враховувалися та оцінювалися всі обставини, на які
покликається захисник у касаційній скарзі. При тому, що врахуванню підлягають обставини у їх сукупності та не надається перевага одним обставинам над іншими, як про це ставить вимогу захисник.
Наведені ж у касаційній скарзі доводи захисника попри їх сукупність та зміст не спростовують правильності визначення судами першої та апеляційної інстанцій форми відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства.
Що стосується доводів захисника про можливість пом`якшення засудженому покарання шляхом застосування вимог статті 75 КК та посилання на неврахування судом першої інстанції всіх пом`якшуючих покарання обставин є безпідставними.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами, оскільки в результаті кримінального правопорушення один потерпілий помер, інший отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, враховує наслідки, які настали від дій засудженого, його ставлення до вчиненого та вважає, що суд правильно дійшли висновку щодо призначення засудженому покарання в умовах ізоляції від суспільства, що є справедливим та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Тобто, суд під час призначення ОСОБА_4 покарання врахував всі обставини скоєного злочину та наслідки, які настали від порушення останнім Правил дорожнього руху.
Відтак, обґрунтування вимог касаційної скарги захисника не містять таких доводів, які б викликали необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з наданих до неї копій судових рішень вбачається, що задоволенню вони не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_5 , у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 6 березня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3