Ухвала
Іменем України
19 березня 2019 року
м. Київ
справа № 484/884/18
провадження № 51-1331ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, оскаржуючи вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при постановленні вказаних судових рішень, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування чи зміни.
Також не містить касаційна скарга захисника доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 413 КПК України, на що він вказує, як на підставу для визнання оскаржуваних судових рішень незаконними.
Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, вимоги захисника про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та виправдати у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України.
До того ж, ухвалення нового вироку, як і виправдання засудженого, взагалі не входить до повноважень касаційного суду, визначених процесуальним законом.
Також захисником не зазначено, що суд касаційної інстанції має зробити з ухвалою апеляційного суду, якою вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 було залишено без зміни, за наслідками розгляду поданої ним скарги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3