ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1938/19
Провадження № 1-кс/362/724/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002147 внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування від 09.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до суду із клопотанням в якому просив скасувати арешт земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0084, що належить ОСОБА_4 , який накладений згідно ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від 14.03.2018р. в кримінальному провадженні №0002147 від 09.12.2017р. справа № 362/1228/18.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002147 від 09.12.2017 року, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

14.03.2018 року ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду ОСОБА_5 (справа № 362/1228/18), в межах вказаного кримінального провадження, задоволено клопотання заступника начальника відділення СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 та накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0084. що належить ОСОБА_7 . На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 15.02.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_8 , заявник набув у власність земельну ділянку площею 0,2340 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Склад угідь: 0,2340 га - під житловою забудовою одно- та двоповерховою. Кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0084. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 362, також інформацію про Договір внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить відповідний Витяг № 114087242 від 15.02.2018 року.

Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу встановлено вартість земельної ділянки в розмірі 48361,00 гривень, з яких також було сплачено податки на користь держави.

Під час укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки було встановлено відсутність заборони відчуження або арешту майна та відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №№ 114066225. 114066674. Відсутність податкової застави перевірено за витягом з Державного реєстру обтяжень про податкові застави від 15.02.2018 року за № 54865975.

Заявник вважає, що набув право власності на земельну ділянку з дотриманням визначених ст. 657 ЦК вимог за оплатним договором, а тому є добросовісним набувачем і дана земельна ділянка не може бути витребувана у нього, за винятком випадків передбачених ст. 388 ЦК України, а саме: якщо майно було загублене власником; викрадене у власника; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки земельна ділянка за своїми природними характеристиками не може бути загубленою або викраденою, а законність повноважень продавця та представника перевірені нотаріусом, то з цих підстав також вважає, що арешт накладено необґрунтовано, що є підставою для його скасування повністю.

Крім того, заявник в клопотанні вказав, що він не являється стороною вказаного кримінального провадження, також його не викликали в якості свідка. Крім цього, він не був присутнім під час розгляду питання про арешт майна, а тому, вважає, що кримінальне провадження №0002147 від 09.12.2017 року не має та не може мати до нього жодного відношення.

Накладений на земельну ділянку арешт негативно відображається на його правовому становищі, як власника землі, суттєво звужує можливості щодо розпорядження земельною ділянкою та позбавляє змоги розпочати розробку документів із землеустрою для подальшого поділу ділянки, її забудови, а також, не дозволяє в повному обсязі реалізовувати інші права власності на земельну ділянку.

Заявник в судовому засідання клопотання підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що він являється добросовісним набувачем даної земельної ділянки, вважає, що на даний момент відсутні будь-які підстави чи підозри вважати, що належна йому земельна ділянка є доказом злочину та може підлягати конфіскації.

Прокурор в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечувала в повному обсязі, пояснила, що Великосолтанівською сільською радою не приймалося жодних рішень з питань передачі земельної ділянки ОСОБА_7 , не видавався такий державний акт, сільська рада не була учасником правовідносин під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, тобто жодним чином не виражала своєї волі стосовно розпорядження землями комунальної власності на користь фізичних осіб, а тому ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем такої ділянки, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :02:012:0084 витребовується на користь Великосолтанівської сільської ради за позовом місцевої прокуратури. 25.09.2018 року місцевою прокуратурою пред`явлено позовну заяву до ОСОБА_4 та інших осіб, то відповідно вже триває оскарження законності набуття права приватної власності заявником. Згідно КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. За таких обставин, скасування арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0084 порушатиме право територіальної громади на землю, адже у межах кримінального провадження № 0002147 отримано документи, які свідчать про обставини незаконного оформлення права власності на земельну ділянку, на яку накладено арешт органом досудового розслідування, з метою недопущення подальшого відчуження майна та зміни власника, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна. Крім того, зазначила, що досі триває досудове розслідування і на даний час встановлюється особа, якій в подальшому буде пред`явлена підозра.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження №0002147 від 09.12.2017 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002147 від 09.12.2017 року, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2018 року було задоволено клопотання заступника начальника відділення СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 та накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0084, що належить ОСОБА_4 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0084, що належить ОСОБА_4 постановою прокурора Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_10 було визнано речовим доказом.

Згідно наданих прокурором в судовому засідання матеріалів вбачається, що за результатами опрацювання матеріалів даного кримінального провадження № 0002147, 25.09.2018 року Києво-Святошинською місцевою прокуратурою пред`явлено позовну заяву до Васильківського міськрайонного суду в інтересах держави, в особі територіальної громади Великосолтанівської сільської ради, до ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , про скасування рішення та витребування земельних ділянок.

За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження «щодо особливих вказівок в ухвалі слідчого судді про арешт майна» слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадженнясудом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.

Позиція заявника, що арешт накладено необґрунтовано, не знайшли свого підтвердження в доводах клопотання.

З тексту ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2018 року вбачається, що арешт на майно, а саме земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:012:0084, було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Посилання заявника на те, що він є добросовісним набувачем земельної ділянки, не може бути підставою для скасування арешту майна, оскільки арешт накладений з метою недопущення подальшого відчуження майна та зміни власника.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, вказане нерухоме майно визнано речовим доказом, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2018 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.
За встановлених обставин, клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002147 внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування від 09.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 171, 174, 369-372, 376 КПК України,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майнау кримінальному провадженні №0002147 внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування від 09.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали проголошено 04.04.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_21