Справа №577/4465/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/51/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/4465/17 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселове, Свердловської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , згідно яких:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, провадження у справі закрити;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ст. 115 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 8637 грн. 20 коп. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 8637 грн. 20 коп. та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 80 000 грн., всього 88 637 грн. 20 коп. В іншій частині у задоволенні позову, відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 80 000 грн. В іншій частині у задоволенні позову, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової трасологічної експертизи в розмірі 790 грн. 96 коп.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник обвинуваченого зазначає, що ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 в межах необхідної оборони, від посягання на його життя. Потерпілий обхопив шию обвинуваченого руками та душив його. Саме ОСОБА_12 перший наніс удар обвинуваченому та після захватив шию руками, з метою задушення. Свідок ОСОБА_13 підтвердив пояснення ОСОБА_6 про те, що останній неодноразово робив попередження про недопустимість пияцтва в під`їзді, і що саме ОСОБА_12 агресивно підхопився та наніс удар ОСОБА_6 в голову. Крім того, свідок зазначив, що не бачив, як саме ОСОБА_12 душив ОСОБА_6 , але засвідчив, що руки нападаючого були на рівні плечей обвинуваченого. Суд не прийняв до уваги відомості про ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які тривалий час вживають спиртні напої, крім того потерпілий раніше був засуджений, працював в охороні і не мав фізичних вад.

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні вважає, що суд призначаючи покарання не в повній мірі оцінив ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його підвищену суспільну небезпеку, а саме те, що вчинений злочин відноситься до категорії особливо тяжких, призвів до тяжких невідновних наслідків у виді смерті людини, не врахував його характер, знаряддя, використане для його вчинення, малозначний привід, який спонукав ОСОБА_6 до вбивства людини, поведінку останнього після вчинення злочину. Також не враховано дані про особі обвинуваченого, який маючи фізичну перевагу, будучи озброєним ножем, фактично вчинив фізичну розправу над потерпілим, який знаходився у тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння, в силу якого не міг становити загрози для обвинуваченого, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи про відсутність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, характерних для боротьби та самооборони. При цьому, обвинувачений мав можливість викликати на місце події працівників міліції, щоб ті прийняли відповідні міри до потерпілого ОСОБА_12 , у зв`язку з знаходженням останнього у громадському місці в нетверезому стані.

Згідно з вироком, 07 вересня 2017 року близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_6 повертаючись з роботи, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , на сходах, які ведуть на третій поверх, після сходового майданчика між другим та третім поверхом, зробив зауваження та попрохав залишити під`їзд будинку, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та розпивали спиртні напої, голосно розмовляючи.

07 вересня 2017 року близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_6 знаходячись у своїй квартирі на кухні, де він кухонним ножем нарізав хліб, почув у під`їзді чоловічі голоси. Зрозумівши, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не відреагували на його зауваження та прохання, вийшов з приміщення квартири у під`їзд, тримаючи у правій руці ніж. Знаходячись у під`їзді будинку, ОСОБА_6 зробив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повторне зауваження щодо їх поведінки, на що ОСОБА_12 знаходячись в стані тяжкого алкогольного сп`яніння, підвівся зі сходів та спустившись до ОСОБА_6 , який знаходився на сходовому майданчику між другим та третім поверхом, наніс йому один удар долонею руки по обличчю, що не призвело до заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, але заподіяно фізичного болю. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виник конфлікт та розмова на підвищених тонах, що супроводжувалося взаємною штовханиною один одного. Під час конфлікту, ОСОБА_6 діючи умисно, з мотивів особистої гострої неприязні до ОСОБА_12 , викликаної поведінкою останнього, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_12 та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому клинком ножа, який утримував у правій руці, два удари у ділянку грудної клітини зліва в місце розташування життєво важливих органів людини, спричинивши колото-різане поранення в ділянці 11 міжребір`я та проникаюче колото-різане поранення в ділянці 8 міжребір`я з пошкодженням серця, від якого ОСОБА_12 упродовж декількох хвилин після заподіяння йому поранення помер на місці. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням серця, а саме: рани в ділянці 8 міжребір`я по середньо-ключичній лінії зліва, дефекту в ділянці 8 міжребір`я зліва в ділянці хрящової частини з крововиливами та пошкодженням пристінкової плеври, дефекту навколосерцевої сумки по передній поверхні від середньої третини до нижньої третини, крововиливу по передній поверхні навколосерцевої сумки в верхній третині, рани по передній поверхні серця в ділянці лівого шлуночку від середньої до нижньої третини, яке в своєму клінічному перебігу ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що виникли незадовго до настання смерті від дії предмету, який має гостро-ріжучі властивості, в комплексі по небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю. На трупі ОСОБА_12 також виявлена рана між лівою середньо-ключичною лінією та лівою передньо-паховою лінією в ділянці 11 міжребір`я, що виникла незадовго до настання смерті від дії предмету з гостро-ріжучими властивостями, та має ознаки легких тілесних ушкоджень, що не знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті. Рана на чолі справа, рана на слизовій оболонці нижньої губи виникли від дії тупого предмету, не виключено від падіння потерпілого на площину незадовго до настання смерті, несуть ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, обвинуваченого з захисником, які вимоги апеляційних скарг підтримали, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону, судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню дотримано в повному обсязі.

Так, висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що 07 вересня 2017 року близько 11 год. 50 хв. повертаючись з роботи додому, у під`їзді будинку, на сходах, які ведуть на третій поверх, після сходового майданчика між другим та третім поверхом, побачив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які розпивали спиртні напої. Проходячи повз них, ОСОБА_12 лежав на верхній сходинці третього поверху, а ОСОБА_13 сидів. Він зробив їм зауваження та попрохав їх залишити під`їзд, після чого направився до своєї квартири. Близько 12 год. 15 хв. знаходячись на кухні, почув гучну розмову, зі сторони сходової клітини у під`їзді будинку. Вийшовши до під`їзду, тримав у руках ніж, яким різав хліб. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 була сварка, на що він зробив зауваження, знаходячись при цьому на сходовому майданчику біля свої квартири. Після зауваження, ОСОБА_12 підскочив до нього та штовхнув у груди, наносячи удар рукою по обличчю, у ділянку лівої щоки. Почалася штовханина на сходах, під час якої ОСОБА_12 обхопив правою рукою його шию і став стискати, від чого стало важко дихати. Намагаючись звільнитися від потерпілого на сходах, наніс останньому два удари ножем по тулубу. Не розумів свої дії, побачив лише, як потерпілий став осідати. Під час конфлікту, ОСОБА_13 стояв на сходовому майданчику між другим та третім поверхом і спостерігав.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин наведених в обвинувальному акті та вироку суду першої інстанції, його винуватість підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що 07 вересня 2017 року зустрів ОСОБА_12 , який мав при собі пластикову пляшку з самогоном. Разом пішли у перший під`їзд будинку АДРЕСА_1 , де потерпілий винайняв квартиру. Сидів з потерпілим на сходах, які ведуть на третій поверх після сходового майданчика між другим та третім поверхом. ОСОБА_6 проходячи повз них, зробив їм зауваження та сказав, щоб вони покинули під`їзд. Після того, як обвинувачений зайшов до квартири, в яку саме він не бачив, вони продовжили сидіти на сходах, розпивати спиртні напої та палити цигарки. Через 30 хвилин, ОСОБА_6 знову з`явився та зупинившись на сходовому майданчику між другим та третім поверхом, знову зробив їм зауваження. У цей час ОСОБА_12 , який сидів на сходах, які ведуть на третій поверх, підвівся та спустився на сходовий майданчик між другим та третім поверхом, і наніс один удар ОСОБА_6 рукою по обличчю. Розпочалася штовханина, ОСОБА_12 замахнувся на ОСОБА_6 для нанесення ще одного удару, але різко схопився за живіт та зігнувся. Під час конфлікту ОСОБА_12 не душив ОСОБА_6 , не бачив захват рукою за шию.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що 07 вересня 2017 року близько 09 год. 00 хв. виходячи з квартири АДРЕСА_3 , на сходах, які ведуть на третій поверх побачила двох чоловіків. Близько 21 год. 00 хв. цього ж дня прийшла додому, обвинувачений знаходився в квартирі, будь-яких змін у його поведінці не помітила. Через деякий час, прийшли працівники поліції та повідомили про вбивство у їхньому під`їзді чоловіка. На запитання поліцейських, пояснила, що бачила двох чоловіків, коли зранку йшла на роботу. ОСОБА_6 також вказав, що бачив двох чоловіків, робив їм зауваження, весь час знаходився в квартирі.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на п`ятому поверсі. У вересні 2017 року, близько 08 год. 50 хв. почула шум на сходовій клітині під`їзду будинку. У дверному глазку побачила, як двоє чоловіків дзвонили у двері квартир, розташованих на п`ятому поверсі. На дзвінок, відкрила вхідні двері, перед яким стояли двоє чоловіків у нетверезому стані, один з яких тримав в руках поліетиленовий пакет з пластиковою пляшкою об`ємом 0,5 л., з прозорою рідиною. Чоловік, який тримав пакет, запитав в неї, чи живе він в даній квартирі. Отримавши відповідь, чоловіки пішли. Близько 12 год. 05 хв. цього ж дня, вийшовши з квартири почула гомін, та коли спускалася до третього поверху, побачила цих же чоловіків, які сиділи на верхніх сходинках, які ведуть на третій поверх, після сходового майданчика між другим та третім поверхом. Спускаючись, замітила відкриті зовнішні двері, які вели до квартири ОСОБА_6 . Чоловіки пропустили її, вели себе спокійно, не чіплялися. Через 15-20 хв. повертаючись додому, побачила швидку медичну допомогу, та ОСОБА_12 , який лежав на сходах, які ведуть на третій поверх, майже посередині сходів, ногами вниз до сходового майданчика між другим та третім поверхом, голова повернута вліво, а права нога зігнута у коліні. Двері квартири ОСОБА_6 були вже закриті.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що 07 вересня 2017 року знаходився у гостях ОСОБА_17 , за адресою: АДРЕСА_5 . Близько 12 год. 00 хв. за вказаною адресою прийшов ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_12 вбили ножем, та знає хто саме це зробив. Оскільки ОСОБА_13 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, то не міг нічого конкретного розповісти про події. Побачив на правій руці останнього, кров. На прохання показати, де все це відбулося, ОСОБА_13 не зміг знайти будинок. Подзвонив в поліцію та повідомив про вбивство.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 06 вересня 2017 року він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_12 поїхали до квартиру, яку винайняв потерпілий, для святкування дня народження. 07 вересня 2017 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_19 з ОСОБА_12 поїхали до центру міста, а він залишився у квартирі. Близько 11 год. 00 хв. приїхав за місцем проживання ОСОБА_17 , куди ближче обіду прийшов ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_12 «підрізали» у під`їзді. Подробиці вчинення, не розповідав.

Аналогічні показання дав суду свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .

Показання свідків підтверджується дослідженими судом першої інстанції протоколом огляду місця події від 07.09.2017 року, згідно якого у під`їзді № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , на сходинках, що ведуть на третій поверх виявлено труп ОСОБА_12 , який лежав на животі, голова повернута ліворуч, ліва нога витягнута, знаходилася на сходовому майданчику між другим та третім поверхом, права нога, яка була зігнута у колінному та стегновому суглобах під кутом близько 90 градусів, правою ступнею торкалася кута сходинки № 2. Голова трупа знаходилася на сходинці № 5 сходів, які ведуть на третій поверх. Від трупу на сходах, починаючи з сходинки № 4 сходів, які ведуть на третій поверх, у напрямку сходового майданчика між другим та третім поверхами тече речовина бурого кольору, потоки якої шириною від 3 до 15 см., довжиною по всій ширині сходів.

Протоколом огляду трупу ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження, а саме: на чолі справа рана лінійної форми з відносно рівними краями, тупими кінцями, дном рани є м`які покрови голови, розміром 1,9х1 см., рана розташована вгору на 183 см. від правої підошвеної поверхні стопи. Аналогічного характеру рана на слизовій оболонці нижньої губи у ділянці першого зуба злів на нижній щелепі, розміром 1,5х0,5 см. з кірочкою червоно-коричневого кольору вище рівня оточуючих тканин, рана розташована на 163 см. угору від лівої підошвеної поверхні стопи. В ділянці 8 міжребір`я по середньо-ключичній лінії зліва визначається рана округлої форми, з рівними краями, гострими кінцями, розміром 2,3х1 см., рана орієнтована на 3 та 9 годинах умовного циферблату годинника, знаходиться на 124 см. вгору від лівої підошвеної поверхні стопи. Раневий канал прямує зліва направо, спереду назад, знизу вгору, раневий канал глибиною до 9 см. Між лівою середньо-ключичною лінією та лівою передньо-паховою лінією у ділянці 11 міжребір`я визначається рана з вдома променями невірно округлої форми, з відносно рівними краями, гострими кінцями, розмірами: лівий промінь 3х1 см., правий промін 1,5х1 см., правий промінь орієнтований на 4 години умовного циферблату годинника, лівий промінь орієнтований на 7 годин умовного циферблату годинника, знаходиться на 115 см. вгору від лівої підошвеної поверхні стопи. Раневий канал прямує підшкірно, спереду назад, зліва направо, знизу вгору, раневий канал глибиною до 1 см. Будь-яких інших ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупу не виявлено.

Під час проведення пред`явлення особи для впізнання, ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка 07 вересня 2017 року у першому під`їзді будинку АДРЕСА_1 , нанесла ОСОБА_12 ножові поранення.

Надані пояснення свідка ОСОБА_13 підтверджуються наданими ним пояснення під час проведення слідчого експерименту 09 вересня 2017 року.

З дослідженого відеозапису слідчої дії вбачається, що конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 відбувався на сходовому майданчику між другим та третім поверхом, де обвинуваченим були нанесені потерпілому удари ножем.

Висновком експерта № 201 від 19.10.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_12 наступила від колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням серця. Потерпілому було спричинено прикладання не менше двухкратної дії травмуючого предмету, на що вказує кількість виявлених пошкоджень на тілі потерпілого. Тілесні ушкодження, які малися у потерпілого на час судово-медичного дослідження виникли від одного предмету з колючо-ріжучими властивостями. Згідно судово-медичного дослідження трупу раньовий канал в ділянці 8 міжребір`я по середньо-ключичній лінії зліва проходить зліва направо, спереду назад, знизу вгору. Раньовий канал між лівою середньо-ключичною лінією та лівою передньо-пахвовою лінією в ділянці 11 міжребір`я прямує підшкірно, спереду назад, зліва направо, знизу вгору. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень потерпілому було здійснено нанесення двох ударів в ділянку грудної клітини зліва. З моменту нанесення пошкоджень до моменту смерті потерпілого пройшов час, який вичислюється хвилинами, що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження. Маловирогідно запобігання смерті потерпілого у разі надання йому невідкладної кваліфікованої медичної допомоги.

Висновком експерта № 290 від 17.10.2017 року встановлено, що на представленому на експертизу клапті шкіри з лівої бокової поверхні грудної клітини від трупу ОСОБА_12 виявлено дві колото-різаних рани, що могли утворитися внаслідок дії гострокінцевого, одностороннього гострого предмета, із шириною клинка протягом поринулої частини близько 1,8 см., що володіє колюче-ріжучими властивостями та має відносно гостре лезо та обух з помірно вираженими ребрами, товщиною 0,2 см. (ширина клинка та товщина обуха приведені без урахуванням скорочувальних властивостей шкіри). Дія обуха відобразилася в нижьо-лівому кінці ушкодження № 1 та лівому кінці ушкодження № 2, дія леза в краях, у верхньому-правому кінці ушкодження № 1 та правому кінці ушкодження № 2. На представленому на експертизу клапті шкіри з лівої бокової поверхні грудної клітини виявлено фонове забруднення слідами заліза. Ушкодження на клапті шкіри з лівої бокової поверхні грудної клітини могло бути спричинене клинком ножа, наданим на експертизу, або іншим клинком з аналогічними конструктивними особливостями, ступенем гостроти леза, кінця (вістря), властивостями обушка.

Під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, ОСОБА_6 показав як саме він наніс ОСОБА_12 ножем, який тримав у правій руці, у грудну клітину з лівого боку.

За висновком експерта № 201 від 19.10.2017 року, не виключено утворення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_12 на час судово-медичного обстеження, за обставин вказаних ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 726 від 25.09.2017 року, в момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляє ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Як особа, що є душевнохворою, під експертний ОСОБА_6 на теперішній час не підпадає під дію ст.ст. 19,20 КК України та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_6 не виявляє ознаки ретроградної амнезії. На даний час поведінка ОСОБА_6 носить установочний характер.

Аналіз наведених доказів в їх сукупності з доказами, на які маються посилання у вироку суду, свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства і його дії за ч.1 ст. 115 КК України судом першої інстанції кваліфіковано правильно, а тому доводи сторони захисту про закриття провадження, оскільки обвинувачений захищався від неправомірних дій потерпілого, а тілесні ушкодження заподіяв при перевищені меж необхідної оборони, не узгоджуються з встановленими обставинами провадження.

Зокрема, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що вбивство потерпілого ОСОБА_12 було скоєно ОСОБА_6 в стані необхідної оборони при перевищенні її меж, а умислу спрямованого на вбивство потерпілого в нього не було, оскільки він захищався від посягань потерпілого, який почав його душити, є безпідставними, об`єктивно не підтвердженими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Виходячи із фактичних обставин кримінального провадження суд вірно встановив, що в діях потерпілого суспільно небезпечного посягання не було, оскільки дії ОСОБА_12 не становили загрози для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , який вийшов з приміщення квартири тримаючи в руках ніж, з метою повторно зробити зауваження невідомим йому чоловікам.

Твердження обвинуваченого про те, що потерпілий перший піднявся до нього, спростовується показами свідка ОСОБА_13 та протоколом огляду місця події, яким зафіксовано положення виявленого трупа. Так, ліва нога витягнута знаходилася на сходовому майданчику між другим та третім поверхом, права нога, яка була зігнута у колінному та стегновому суглобах під кутом близько 90 градусів, правою ступнею торкалася кута сходинки № 2. Голова трупа знаходилася на сходинці № 5 сходів, які ведуть на третій поверх. Відповідно, суд дійшов до вірного висновку, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 відбувся на сходовому майданчику між другим та третім поверхом.

Отже враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 вийшовши з квартири, спустився із сходового майданчику третього поверху, пройшов мимо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сиділи на сходах, що ведуть на третій поверх після сходового майданчику між другим та третім поверхом, спустився на сходовий майданчик між другим і третім поверхом та зробив зауваження.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_12 намагався душити ОСОБА_6 є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме висновком експерта № 376 від 09.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 на час обстеження тілесних пошкоджень не виявлено.

ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи власні дії та можливість настання тяжких наслідків заподіяв 2 удари ножем в область життєво-важливих органів людини грудної клітки ОСОБА_12 , внаслідок чого останній від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер. Крім того встановлено, що потерпілий на момент сварки перебував у стані тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння, що надавало переваги над ним. Стороною захисту не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 відчуваючи загрозу, зі слів останнього, за своє життя не міг іншим чином зупинити протиправні дії потерпілого ОСОБА_12 , а також не мав можливості вирішити конфліктну ситуацію, в тому числі шляхом залишення місця події. Зі слів свідків, потерпілий не вів себе агресивно, поводив себе нормально, не чіплявся до мешканців будинку, не вчиняв сварку.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, про те, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у нанесенні потерпілому ОСОБА_12 два удари ножем в життєво важливі органи.

При цьому, як встановлено в ході судового розгляду, після заподіяння потерпілому смертельних поранень, обвинувачений ОСОБА_6 не зробив будь-яких спроб надати йому медичну допомогу або ж викликати швидку медичну допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що завдаючи удари ОСОБА_12 у життєво важливі органи, обвинувачений усвідомлював, що може заподіяти смерть потерпілому, свідомо припускав можливість настання таких наслідків, його дії співвідносилися з реальною ситуацією, носили достатньо послідовний характер, що свідчить про направленість умислу на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Врахувавши всі обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про направленість умислу ОСОБА_6 саме на вбивство ОСОБА_12 та правильно кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України, належним чином мотивувавши таке рішення та давши відповідну оцінку позиції ОСОБА_6 і його захисника.

Що стосується призначеного судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винуватого, обставини, що пом`якшують покарання раніше не судимий, позитивна характеристика за місцем роботи та проживання, і обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегією суддів не беруться до уваги твердження прокурора про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 внаслідок м`якості, оскільки обставини наведені апелянтом в апеляційній скарзі в повній мірі були враховані судом при винесенні вироку і не слугують підставами, з урахуванням встановлених в провадженні обставин в їх сукупності, для призначення останньому більш суворого покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,