Ухвала
Іменем України
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 748/2799/17

провадження № 51-1059 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та доповнення до неї, яке він називає клопотанням, на вирок Чернігівського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року щодо нього,
встановив:
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Також цим вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, суд апеляційної інстанції 06 лютого 2019 року ухвалив новий вирок, яким вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року щодо засудженого скасовав в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 засуджений за частиною 3 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В решті вирок районного судузалишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вироком апеляційного суду. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно з частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зокрема, засуджений у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, при цьому також просить залишити в силі вирок суду першої інстанції, однак не звернув уваги, що відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Тобто, вимоги засудженого викладені не у відповідності до змісту статті 436 КПК.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3