Справа № 464/5753/18
пр.№ 1-кп/464/131/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002926 від 20.09.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Заліщики Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.05.2018 Сихівським районним судом м.Львова за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 20 вересня 2018 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що по пр. Червоної Калини,36 у м.Львові, який належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового прилавку вказаного магазину жувальні гумки «Освіжаюча м`ята 14г Орбіт» у кількості 24шт., вартістю 8,49 грн. за 1шт., на загальну суму 203,79 грн. Після чого, не оплативши за вищезазначений товар, покинув приміщення магазину з викраденим. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Відтак, ОСОБА_3 завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 203,79 грн.

18 грудня 2018 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0002926 від 20 вересня 2018 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та вони дали згоду на його призначення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_6 просила затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з її участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду, а також подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, з наслідками укладення та затвердження такої угоди ознайомлений.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення представника потерпілої юридичної особи, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно. Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0002926 від 20 вересня 2018 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 468, 473-475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 грудня 2018 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні №0002926 від 20 вересня 2018 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, протягом якого він не вчинить нового злочину.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1