Справа № 156/962/18
Провадження № 1-кп/160/6/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишів Іваничівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

29.09.2018 року орієнтовно о 14:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту на грунті довготривалих неприязних відносин, що існують між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_4 , умисно наніс один удар рукою останньому в обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження, а саме: забиття м`яких тканин правої половини обличчя у вигляді набряку, гіперемії та ін`єкції склери правого ока.

Відповідно до висновку експерта Іваничівського міжрайвідділення Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи № 171 від 12.10.2018 року вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що вони із потерпілим є сусідами, між їх сім`ями неодноразово виникали конфлікти та суперечки з приводу користування земельною ділянкою для обслуговування будинку, у якому вони проживають. 29.09.2018 року орієнтовно о 14:30 год. на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , між потерпілим та племінником обвинуваченого ОСОБА_6 в черговий раз виник словесний конфлікт, під час якого він, не стримавшись, в результаті довготривалих неприязних відносин, наніс один удар рукою в обличчя потерпілого. Вважає, що такі його дії спровоковані поведінкою потерпілого. Цивільний позов ОСОБА_4 не визнає повністю, не вважає, що йому завдано будь-якої моральної шкоди, розмір моральної шкоди не доведений належними доказами у справі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина також підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні:

Показаннями потерпілого, який пояснив, що 29.09.2018 року орієнтовно о 14:30 год. він рубав дрова на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 . Словесного конфлікту у нього з ОСОБА_5 не було, він лише зробив зауваження його племіннику ОСОБА_7 , який, паркуючи автомобіль, зачепив двері його гаража. Тоді несподівано, з нецензурною лайкою на його адресу, вибіг ОСОБА_5 і, підбігши до нього, вдарив рукою в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження. Зазначив, що обвинувачений не просив у нього вибачення за скоєне правопорушення, завданої шкоди не відшкодував.

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 6000 грн. моральної шкоди підтримав повністю. Просив його задовольнити, мотивуючи, що йому завдано моральної шкоди, позаяк тілесні ушкодження були нанесені напередодні його дня народження, що він святкує 02 жовтня кожного року, була принижена його гідність. Окрім того, він змушений був звертатися за медичною допомогою, побоюючись за стан свого здоров`я, адже він раніше в результаті ДТП мав ЗЧМТ та є інвалідом ІІ групи.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 29.09.2018 року орієнтовно о 14:30 год. вона перебувала в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , і через вікно бачила як ОСОБА_5 безпричинно наніс її чоловіку ОСОБА_4 удар в обличчя, після чого вони звернулися за медичною допомогою та в правоохоронні органи. Зазначила, що потерпілому завдана суттєва моральна шкода, адже в 2006 році він в результаті ДТП отримав травму голови і завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченим вплинуло на стан його здоров`я.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в той день між його внуком ОСОБА_6 та потерпілим виник словесний конфлікт на грунті довготривалих суперечок між їх сім`ями щодо користування спільною земельною ділянкою. Він чітко не може вказати чи наніс його син удар потерпілому, адже склалося таке враження, що він штовхнув його, однак зазначив, що такі дії він вчиняв на захист свого племінника.

Вина ОСОБА_5 підтверджується іншими зібраними в судовому засіданні та дослідженими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2018 року (а.к.п.48);

- довідкою Іваничівської центральної районної лікарні, якою підтверджується звернення потерпілого за медичною допомогою 29.09.2018 року о 15:20 год. (а.к.п.49);

- висновком експерта № 171 від 12.10.2018 року, з якого вбачається, що потерпілому ОСОБА_4 були завдані тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин правої половини обличчя у вигляді набряку, гіперемії та ін`єкції склери правого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.50-51).

Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України і він повинен нести відповідальність за даною статтею.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, що підтвержується визнанням обвинуваченим своєї вини повністю. Разом з тим, в ході судового розгляду суд не вбачає щирого розкаяння обвинуваченого у вчиненому, а тому не відносить даної обставини до такої, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Окрім того, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує те, що по місцю проживання скарг на порушення ним громадського порядку не поступало (а.к.п.56), обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, станом на час розгляду справи вважається таким, що не має судимості (а.к.п.52), на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра Іваничівської ЦРЛ не перебуває (а.к.п.57), а тому суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатованих мінімумів доходів громадян відповідно до санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_10 (цивільним позивачем) було пред`явлено позов до обвинуваченого ОСОБА_5 (цивільного відповідача) про стягнення моральної шкоди у розмірі 6 000 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров`я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховано характер дій обвинуваченого та потерпілого; те, що діями обвинуваченого принижено гідність потерпілого; стан здоров`я потерпілого, який є інвалідом ІІ групи, що стверджується копією пенсійного посвідчення (а.к.п.26); те, що тілесні ушкодження були завдані напередодні дня народження потерпілого, що спричинило вимушені зміни у його звичному способі життя, інші негативні явища, пов`язані із ушкодження обличчя потерпілого. Крім того, суд також враховує ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, які є легкими, а тому оцінює завдану потерпілому ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Ця сума, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних обставин, є достатньою.

Враховуючи наведене, цивільний позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково.

Згідно з ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги наведені у ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України. Цивільний позов потерпілого підготовлено з урахуванням встановлених вимог. Судовим збором він не оплачений, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову не понесено судових витрат, оскільки він звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - в сумі 768,40 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 374 КПК України, ст. 1167 ЦК України, ст. 141 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1000 (одна тисяча) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1