КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2018 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з дня вчинення якого минув десятирічний строк давності, не ухилявся від слідства або суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, вину у пред`явленому обвинувачені визнав і не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, потерпілий посилається на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема зазначає, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2018 року за ч.ч. 2, 5 ст. 191 КК України, а тому перебіг строків давності переривався через вчинення останнім нового злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження сторона захисту звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Однак, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину в період часу з 31.07.2008 року по 27.09.2008 року.

З долученого до апеляційної скарги копії вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2018 року вбачається, що даним вироком ОСОБА_8 засуджено за злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України, вчинений ним 18.07.2009 року та за особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, вчинений ним в період часу з 10.08.2009 року по 15.08.2009 року.

Відповідно до положень ч.3 ст.49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, слід обчислювати з 15.08.2009 року, тобто з часу вчинення ним останнього злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що на час судового розгляду кримінального провадження минув передбачений ч.1 ст.49 КК України десятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не відповідає фактичним обставинам та суперечить положенням ч.3 ст.49 КК України.
Таким чином, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування ухвали з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2018 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3