Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/10/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання

покарань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в дистанційному провадженні з державною установою «Копичинська ВК №112» клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могильне, Гайворонського району, Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 23.05.2013 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 18.11.2013 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.1, ст.185 ч.3, ст.309 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Засудженого: 23.12.2013 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ст. 309 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі, якому ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.04.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 19.12.2013 року по 23.01.2014 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України з тих підстав, що він довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, і просив його задовольнити. Крім того, вказав, що за час відбування покарання він щиро розкаявся у скоєному злочині. Вказав, що він на виробництві колонії не працевлаштований 10 місяців. Заохочень немає. Скільки стягнень у нього він не знає. Рішень про накладення стягнень не оскаржував. Вважає, що він виправився і тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник Копичинецької ВК 112 в судовому засіданні заперечував щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання останнього, оскільки клопотання є передчасним. Також вказав, що в колонії є різні категорії робіт, які може виконувати засуджений, проте він не звертався до адміністрації колонії з приводу його працевлаштування.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання. Вказав, що клопотання є безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.

Суд, заслухавши засудженого, представника Копичинської ВК 112, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого та інші представлені адміністрацією колонії документи щодо засудженого, приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 23.12.2013 року був засуджений Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ст. 309 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі, якому ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.04.2016 року зараховано в строк відбуття покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 19.12.2013 року по 23.01.2014 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19.12.2013 року.

Кінець строку відбування покарання 19.09.2019 року.

Засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання 19.10.2017 року.

Відповідно до ч. 2 п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до роз`яснень п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, зокрема з характеристики на засудженого ОСОБА_5 затвердженої начальником Копичинської ВК №112 10.01.2019 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 25.12.2013 року. За час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

В період з 14.07.2014 року по 19.01.2015 року відбував покарання у державній установі «Дніпропетровська виправна колонія (№ 89)». За період відбування покарання у державній установі «Дніпропетровська виправна колонія (№ 89)» характеризувався негативно, допустив 9 (дев`ять) порушень установленого порядку відбування покарання, у тому числі 1 (один) раз поміщався в дисциплінарний ізолятор. Стягнення достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у невиконанні режиму відбування покарання, розпорядку дня установи, зберігання заборонених предметів. Адміністрацією колонії не заохочувався

В період з 06.09.2015 року по 08.09.2015 року перебував у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)». За період відбування покарання у державні установ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення установленого порядку відбування покарання, за яке було накладене дисциплінарне стягнення. Стягнення достроково не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Допущене порушення виражалось у зберіганні заточеної металевої пластини. Адміністрацією установи не заохочувався.

Міру призначеного судом покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває з 16.03.2014 року. На підприємстві установи не працевлаштований. За період відбування покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» характеризується негативно, допустив 37 (тридцять сім) порушень встановленого порядку відбування покарання за які були накладені дисциплінарні стягнення, у томі числі 14 (чотирнадцять) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор та 2 (два) рази переводився в приміщення камерного типу. Допущені порушення виражались у невиконанні режиму відбування покарання, розпорядку дня установи, зберіганні заборонених предметів. Стягнення достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Адміністрацією колонії не заохочувався.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення та ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа схильна до втечі та злісний порушник установленого порядку відбування покарання.

Соціальний зв`язок із рідними підтримує шляхом телефонних розмов. Має позов на виконанні за виконавчими листами на суму 441 грн. 42 коп. Вину в скоєному злочині визнав повністю.

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання у відповідності до ст. ст. 100, 101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/3 частини призначеного судом строку покарання - 19.11.2015 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» не розглядався.

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, у відповідності до ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 29.09.2016 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 25 від 30.09.2016 року).

За статейними ознаками умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, у відповідності до ст. 82 КК України, підлягав після відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 19.10.2017 року. Постійно діючою комісією державна установа «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 22 від 22.09.2017 року).

Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в Копичинській ВК 112, а саме, в період часу з 15.09.2016 року по 15.10.2016 року був працевлаштований на виробництві установи в бригаді №82 (кузня), згідно поданих заяв переведений у бригаду №107 (виготовлення кам`яної бруківки). З 15.01.2017 року по 15.02.2017 року був працевлаштований у виробничій майстерні в бригаді №35 (іграшки). Весь інший час на виробництво установи не виходив і з проханням забезпечити його роботою не звертався, що підтверджується довідкою виданою Копичинської ВК 112 від 11.01.2019 року №92.

19 жовтня 2017 року рішенням постійно - діючої комісії Копичинської ВК №112 відмовлено засудженому ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення. Рішення комісії про відмову у застосуванні ст.81 КК України засуджений ОСОБА_5 не оскаржував. Дане рішення набрало законної сили.

Такі висновки адміністрації Копичинецької ВК 112 суд бере до уваги так як вони для вирішення питання мають пріоритетне значення, оскільки саме на адміністрацію установи покладені обов`язки по виправленню і перевихованню засуджених та дослідженню їх морально психологічних чинників, які випливають на цей процес.

Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній відбув передбачений п.2 ч.3 ст.81 КК України строк, у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання щодо умовно - дострокового звільнення від призначеного судом покарання.

При цьому, згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив 47 порушень встановленого порядку відбування покарання за вчинення яких накладалися стягнення, зокрема, 14 разів поміщався в дисциплінарний ізолятор та 2 рази переводився в приміщення камерного типу. Дисциплінарні стягнення достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, протягом періоду з 16 березня 2014 року по 03.01.2019 року, тобто з моменту прибуття в колонію до звернення засудженого ОСОБА_5 із клопотанням до суду, засуджений ОСОБА_5 заохочень не мав.

Таким чином, лише факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання на думку суду не є підставою та достатнім при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ..

Крім того, на час розгляду клопотання дисциплінарні стягнення ОСОБА_5 не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, їх наявність підтверджує негативну характеристику засудженого за весь час відбування покарання.

Враховуючи вимоги закону, встановленні обставини, позицію засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення є передчасною і не обумовлена достатніми підставами, оскільки матеріали клопотання, особової справи засудженого та інші матеріали, представлені Копичинською ВК №112 в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки передбаченої частиною 2 ст.81 КК України обов`язкової підстави умовно дострокового звільнення засудженим ОСОБА_5 на даний час не виконано, засуджений на час звернення до суду не довів своє виправлення, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1