Дата документу 26.04.2019 Справа № 554/3744/19
Провадження № 1-кс/554/6338/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2019 року м. Полтава
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що у середині березня 2019 року, близько 08 год. 00 хв., невідома особа, шляхом підбору ключа проникала до комори, розміщеної у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала велосипед, чим спричинила ОСОБА_4 майнової шкоди, у розмірі 2500 грн.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що у нього у користуванні мався дитячий велосипед «HUFFY». Зі слів потерпілого, вказаний дитячий велосипед було придбано в інтернет-магазині за 1680 грн., але в комплекті з ним не було документів на вказаний велосипед. З характерних зовнішніх рис вказаного велосипеду - рама чорного кольору, кермо і ободи зеленого кольору, як і колісні диски. Також, потерпілий зазначив, що на вказаному велосипеді тріснутий передній щиток, протектор на задній гумі зношений та на рамі мається наліпка на англійській мові «Одягни Шлем». Даний велосипед зберігався в зачиненому навісним замком тамбурі багатоповерхового будинку, де проживає ОСОБА_4
22.03.2019 року, в обідній час потерпілий виявив відсутність велосипеда в тамбурі. Точної дати крадіжки повідомити не зміг.
Окрім цього, в якості свідка допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що на початку квітня 2019, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території центрального критого ринку м. Полтави, близько 7 години ранку, до нього підійшов невідомий чоловік, який вів у руках дитячий велосипед чорного кольору з зеленими вставками. Даний чоловік запропонував ОСОБА_5 придбати у нього вказаний бувший у користуванні дитячий велосипед, та повідомив, що даний велосипед дійсно його та продається у зв`язку з потребою грошових коштів. Оглянувши вказаний велосипед та впевнившись, що він був у гарному стані, ОСОБА_5 погодився придбати його за 500 грн. та розрахувався на місці, забравши велосипед. В подальшому ОСОБА_5 від працівників поліції дізнався, що даний велосипед здобутий злочинним шляхом.
25.04.2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті №128 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що в м. Полтава по вул. Сковороди, 2-б, добровільно, в присутності понятих погодився видати бувший у користуванні дитячий велосипед «HUFFY» з рамою чорного кольору, зеленими дисками на колесах та ставками зеленого кольору. 25.04.2019 року вказаний велосипед визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
25.04.2019 року, під час пред`явлення рече для впізнання потерпілому, а саме велосипеду, який добровільно видав ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 впізнав вказаний велосипед за характерними рисами та підтвердив, що це дійсно його велосипед, який було викрадено в березні 2019 року.
Таким чином, виникла необхідність у накладенні арешту на бувший у користуванні дитячий велосипед «HUFFY» з рамою чорного кольору, який знаходяться у володінні, користуванні, експлуатуванні та розпорядженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , для подальшого його використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 25.04.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 25.04.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на бувший у користуванні дитячий велосипед «HUFFY» з рамою чорного кольору, який знаходяться у володінні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1