Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року
м. Київ

справа № 480/163/17
провадження № 51-503ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 .

Встановлені обставини
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня

2018 року потерпілій ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення на підставі ст. 46 КК обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 цього Кодексу.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року на

підставі ч. 4 ст. 399 КПК захиснику ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на зазначену ухвалу місцевого суду з мотивів того, що відповідно до ч. 5 ст. 288 цього Кодексу її подано на судове рішення, яке окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник зазначає про істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим просить скасувати ці судові рішення і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 .
Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Наведені положення Основного Закону не гарантують право на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення. Такі гарантії закріплено у п. 8 ч. 2

ст. 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми Конституції України беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції).
Відповідно до ст. 24 і ч. 2 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи судом вищого рівня за виключенням ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, які окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Частиною 4 статті 399 КПК визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадах, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 5 ст. 288 КПК за результатами розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи

від кримінальної відповідальності.
Зазначеними положеннями кримінального процесуального закону не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої щодо звільнення обвинуваченого

від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КПК не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 цього Кодексу постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 761/76666/14-к.
Таким чином з касаційної скарги захисника та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Крім того, оскаржувана захисником ухвала суду першої інстанціївідповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки не переглядалася в апеляційному порядку.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
На підставі наведеного Верховний Суд вважає за необхідне згідно з п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3