Справа № 157/118/19
Провадження №1-кп/157/18/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 за 0000494, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , повна загальна середня освіта, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 13 грудня 2018 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Viper-150», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зайшовши на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де діючи умисно, бажаючи покататися зазначеним транспортним засобом, але не маючи ні дійсного, ні уявного права та дозволу на користування ним, поза волею власника, намагався привести в дію шляхом буксирування двигун мотоциклу, що стояв поблизу господарської будівлі, однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не зміг привести двигун у роботу, а його дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_8 , яка і затримала ОСОБА_5 , який вів мотоцикл в руках біля виїзних воріт власного домогосподарства.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15- ч. 1 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у незаконному заволодінні транспортним засобом визнав повністю і дав показання проте, що у грудні 2018 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання спиртних напоїв у місцевому барі с. Піщане, в нього виник умисел заволодіти мотоциклом, яким користувався його колишній однокласник ОСОБА_9 , оскільки його власний мотоцикла на той час був побитий. Ще до виникнення умислу на заволодіння транспортним засобом, він телефонував своєму однокласнику ОСОБА_9 та просив в останнього дати йому дозвіл на користування мотоциклом, однак той відмовив. Бажаючи поїхати в сусіднє село, він прийняв рішення самовільно взяти мотоцикл з домогосподарства батька ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_7 . На подвір`я будинку потерпілого ОСОБА_7 зайшов через ворота, одна половина яких була відчинена, та побачивши біля літньої кухні мотоцикл, намагався шляхом буксирування привести в дію його двигун, при цьому в замку запалювання мотоцикла знаходився ключ. Незважаючи на те, що в зазначеному транспортному засобі був мотор, все було належним чином підключено, мотоцикл не заводився, а тому він відтягнув його за ворота домогосподарства, проте невдовзі був помічений дружиною потерпілого, ОСОБА_8 . Зазначеним мотоциклом він заволодів саме для того щоб покататися, адже хотів поїхати у сусіднє село, після чого мотоцикл мав намір повернути. Ні його однокласник ОСОБА_10 , ні потерпілий дозволу на користування мотоциклом йому не давали. Пошкодження, які виникли на мотоциклі через його неправомірні дії, усунуті та він повністю відшкодував шкоду потерпілим, а також просив вибачення у дружини потерпілого ОСОБА_8 , яка й виявила його на місці події.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 289 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що в нього у власності є мотоцикл, яким користується його син ОСОБА_9 . Транспортний засіб зберігається в його господарстві, ключ, як правило, завжди знаходиться в замку запалювання мотоцикла. В один з днів 2018 року йому подзвонила його дружина ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_5 хотів заволодіти його мотоциклом, що стояв на подвір`ї. Обвинуваченим повністю відшкодована завдана заволодінням мотоцикла шкода, пошкодження, які виникли на мотоциклі через вчинення неправомірних дій, останнім усунуті. Претензій до ОСОБА_5 він не має, хотів забрати заяву про вчинення злочину з поліції, однак її не віддали, у зв`язку з чим просить призначити обвинуваченому наскільки це можливо найменшу міру покарання.

Свідок ОСОБА_8 дала суду показання про те, що в один з днів 2018 року, коли вона знаходилася в будинку по місцю проживання та дивилася телевізор, то на вулиці почула шум. Вимкнувши голос в телевізорі, прислухалася, однак на вулиці було тихо, але згодом вона знову втретє почула шум, у зв`язку з чим, взявши ліхтарик та ввімкнувши світло на подвір`ї, вийшла на вулицю. Ворота на той час були відчиненні, оскільки син ОСОБА_9 поїхав за невісткою до м. Каменя-Каширського та мав повернутися додому. Будучи на подвір`ї домогосподарства, вона виявила зникнення мотоцикла, що стояв біля літньої кухні, після чого побачила сліди, а згодом побачила що хтось тягне мотоцикла до дороги. Спочатку вона подумала, що це хтось з її синів, а тому почала кричати, називаючи їхні імена ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , і запитувати чи це вони. В подальшому на території подвір`я вона побачила силует людини в штанах і, звертаючись до цієї особи, повідомила що зараз викличе поліцію. Після цього вона зателефонувала синові і повідомила про зазначені обставини, син на той час доїжджав до с. Піщане. Коли помічена нею особа вивела мотоцикл переднім колесом вже на дорогу, то в світлі фар автомобіля, що проїжджав повз її домогосподарство, вона побачила обличчя цього чоловіка, ним виявився ОСОБА_12 . Вона запитувала у нього чому він не відкликався до неї і повідомила, що викликала поліцію. На наступний день обвинувачений просив у неї вибачення та сплатив їм кошти за спричинену шкоду.

З показань допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_13 вбачається, що її син ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану його незаконним діями шкоди, після вчинення злочину в нього порушився сон, погіршився апетит, він щиро розкаюється і просив вибачення у дружини потерпілого, яка зловила його на місці вчинення злочину.

З протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 13 грудня 2018 року вбачається, що під час огляду території домогосподарства потерпілого ОСОБА_7 , по центру ввізних воріт виявлено мотоцикл марки «Viper-150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його переднє колесо розміщене наполовину поза подвір`ям, ззовні транспортний засіб знаходиться в технічно-справному стані, однак відламаний покажчик одного з поворотів, що лежить на сидінні. Від мотоцикла в напрямку подвір`я наявні сліди протектора шин цього транспортного засобу, а також сліди відбитків підошви взуття, які ведуть до літньої кухні, що знаходиться в 22 метрах від місця виявлення мотоцикла і біля якої, зі слів свідка ОСОБА_8 стояв мотоцикл, яким заволодів обвинувачений. Від літньої кухні до місця виявлення мотоцикла наявні сліди протекторів шин, сліди низу взуття та сліди волочіння транспортного засобу (а.п. 45-51).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 09 січня 2019 року, свідок ОСОБА_8 під час проведення за її участю слідчого експерименту на подвір`ї домогосподарства потерпілого, вказала за яких обставин і де вона виявила зникнення мотоцикла та зловила ОСОБА_5 , а також на місце, де знаходився мотоцикл до заволодіння ним обвинуваченим, а саме біля літньої кухні, що відповідає її показанням у судовому засіданні (а.п. 59-63).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, мотоцикл «Viper-150», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 , об`єм двигуна цього транспортного засобу становить 149 куб.м. (а.п. 52).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Viper-150», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України повністю доведена.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 ставиться у вину вчинення незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 дії по заволодінню транспортним засобом вчинив щоб покататися ним, а тому суд вважає, що корисливий мотив в таких діях останнього відсутній.

Незаконне заволодіння транспортним засобом може вчинятися з будь якою метою або мотивом, зокрема щоб покататися або доїхати до місця свого призначення, а тому відсутність корисливого мотиву не впливає на правильність кваліфікації цього злочину за ч. 1 ст. 289 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, а також дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, допомагаючи батькам по господарству та виїжджаючи на сезонні заробітки.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і добровільне відшкодування завданої злочином шкоди. Обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав, відверто розкаявся, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки, виправив наслідки вчиненого шляхом відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу під час незаконного заволодіння ним, просив вибачення у дружини потерпілого.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність корисливого мотиву в діях обвинуваченого, відсутність прагнення одержати матеріальну вигоду, що у своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням зазначених вище даних про особу винного, тяжкості вчиненого злочину та майнового стану обвинуваченого, низького ризику небезпеки останнього для суспільства, про що зазначається у досудовій доповіді, а також беручи думку потерпілого, який просив якнайменше, наскільки це можливо, покарати обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 289 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами, і змусить його поважати закони суспільства.

З урахуванням наявності обтяжуючої покарання обставини та беручи до уваги висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого, зокрема і те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, що передбачений Загальною частиною Кримінального Кодексу України, про що просив у судовому засіданні захисник.

Підстави для застосування щодо обвинуваченого ст. 75 КК України відсутні.

Речовий доказ, а саме, транспортний засіб марки «Viper-150», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , належить залишити у володінні останнього.

Підстав для застосування заходів кримінального провадження за відсутності клопотання прокурора немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Речовий доказ, - транспортний засіб марки «Viper-150», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1