ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/4468/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/178/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника - адвоката: ОСОБА_8
представника потерпілої - адвоката: ОСОБА_9
потерпілої: ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за № 0001760 за апеляційними скаргами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_10 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Октябрське Красногвардійського району АР Крим, громадянка України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 254 грн, 41 коп. Вирішено питання про судові витрати.
ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за те, що вона 21 липня 2017 року близько 14 години 30 хвилин на сходовому майданчику шостого поверху під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 на підґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, з метою завдання фізичної шкоди, нанесла не менше двох ударів сапкою, що знаходилася в поліетиленовому пакеті по голові потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та хватала руками потерпілу за тулуб, внаслідок чого останній було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в області правого лобного кута і на лівій заднебоковій поверхні тулуба, забійної рани лобної ділянки зліва, котрі відповідно до висновку експерта Каховського міжрайонного відділення ХОБ СМЕ №213к від 31 липня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікував дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , просить вирок суду в частині відшкодування моральної шкоди змінити, а саме задовольнивши позовні вимоги потерпілої в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд у вироку помилково стверджує про відсутність доказів заподіяння потерпілій моральних страждань.

Зазначає, що наслідки події, потягли за собою нераціональне витрачання потерпілою свого життєвого часу на лікування, проведення правових заходів (відвідування поліції, експерта, адвоката та ін.).

Вважає посилання суду у вироку на те, що в суді одночасно розглядається інше кримінальне провадження, в якому обвинуваченою є ОСОБА_10 , безпідставними й немотивованими.

Крім того, суд посилаючись у вироку на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не конкретизував, яким саме пунктом керується, не вбачаючи підстав для стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», але суд першої інстанції питання про можливість застосування вказаного Закону у обвинуваченої не з`ясував, як наслідок положення Амністії не застосував, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Також вважає безпідставними доводи викладені у вироку про відмову в задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, т.я. судом було встановлено факт, що потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження, які потягли за собою фізичний біль та душевні страждання.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілої ОСОБА_10 та її адвоката ОСОБА_9 , які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, апеляційну скаргу прокурора просили в частині стягнення моральної шкоди задовольнити, а в частині застосування Закону України «Про амністію» залишити без задоволення, думку прокурора, яка частково підтримала свої апеляційні вимоги, а саме задовольнити в частині задоволення моральної шкоди потерпілій, та апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_9 просила задовольнити, адвоката ОСОБА_8 та його підзахисної ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_9 та прокурора просили залишити без задоволення, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

26 жовтня 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_7 про застосуванні до неї Закону України «Про амністію» і звільнення її від покарання призначеного вироком Каховського міськрайсуду від 13.09.2018 року.

Однак в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 заявила, що відкликає свою заяву та просить вирок залишити без змін.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного або іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за заподіяну злочином шкоду.

Як вбачається з вироку, вимоги ст.ст.128, 129, 374 КПК України при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 судом було не належним чином виконано.

Колегія суддів вважає, що суд розглянув позовну заяву потерпілої ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди, яка відповідає вимогам ЦПК України, та жодним чином не мотивував свого рішення при вирішенні цивільного позову в цій частині, чим допустив істотне порушення вимог ст. 370 КПК.

Вирок суду взагалі не містить правових підстав для відмовлення в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, обґрунтування мотивів з яких суд виходив, відмовляючи в задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, чим допустив неповноту та однобічність судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370, 128, 129, 374 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення в частині вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди.

Отже, з врахуванням наявності передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст.412 КПК України підстав для скасування судового рішення, по справі слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в частині розгляду цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди потерпілої ОСОБА_10 в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409,412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 та апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди скасувати і призначити новий судовий розгляд цивільного позову ОСОБА_10 в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2