04 лютого 2019 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, -
за ч. 1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , 02.11.2018, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 та в якому зареєстрована та постійно проживає ОСОБА_4 , з картонної коробки, яка знаходилася на речовій шафі, таємно умисно, шляхом вільного доступу викрала належні потерпілій ОСОБА_4 : золотий браслет 585 проби вагою 3,7 гр. вартістю 634 грн. 94 коп. за 1 гр. загальною вартістю 2349 грн. 28 коп., золоту підвіску у формі хрестика 585 проби вагою 2,5 гр., вартістю 634 грн. 94 коп. за 1 гр. загальною вартістю 1587 грн. 35 коп., золоту підвіску в формі хрестика 585 проби вагою 1,6 гр. вартістю 634 грн. 94 коп. за 1 гр. загальною вартістю 1015 грн. 90 коп., та золоту каблучку 585 проби вагою 2 гр. вартістю 634 грн. 94 коп. за 1 гр. загальною вартістю 1269 грн. 88 коп., а всього загальною вартістю 6222 грн. 41 коп., після чого вийшла із приміщення будинку і покинула територію господарства.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
29 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , укладена угода про примирення на таких умовах:
обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодувала завдану шкоду;
сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілою і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, та повністю відшкодувала завдану шкоду, що пом`якшує їй покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, яка посередньо характеризується, не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітня донька, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , угоду про примирення, затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 29 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , угоду про примирення, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речовий доказ: бірку від викраденої золотої підвіски-хрестика, приєднану до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя