Справа № 128/2377/18
ВИРОК
Іменем України
21 лютого 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

та учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000739 від 26.07.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Крушлинці, Вінницького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою (слюсаря), на утриманні має малолітню дитину 2018 року народження, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 25 липня 2018 року приблизно о 19:00 год., перебуваючи за адресою: Вінницька область Вінницький район, село Великі Крушлинці, вулиця Лесі Українки, 6, виявив на задньому пасажирському сидінні свого автомобіля марки «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_1 , мобільний телефон «Huawei Y 6 II Black САМ- НОМЕР_2 », вартість якого згідно висновку експерта № 564 від 13.08.2018 року, становить 2566 гривень 67 копійок.

В подальшому, достовірно знаючи, що даний телефон належить його знайомій ОСОБА_5 , яку він підвозив до магазину, ОСОБА_4 , діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, реалізуючи свій прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи явну протиправність своїх дій та суспільно небезпечні наслідки, здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону, а саме - заховав його під колонкою, що знаходиться біля заднього сидіння автомобіля, після чого повідомив потерпілій, що її телефон він не знаходив.

Після цього, 26.07.2018 року, ОСОБА_4 заклав вищевказаний мобільний телефон до ломбардного відділення № 282 ПТ «Донкредит», яке розташоване по вулиці Коцюбинського, 11, в місті Вінниці, не маючи наміру його викупляти та повертати потерпілій, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд та заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоду в розмірі 2566 гривень 67 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що 25 липня 2018 року він разом з дружиною поїхали до своєї матері. Дома її не було і сусідка їм сказала, що його мати перебуває у потерпілої. Разом з дружиною на машині, він поїхав до будинку ОСОБА_5 . У неї в будинку мати попросила його підвезти потерпілу до магазину, взяти пиво, він спочатку не погоджувався, а потім погодився. ОСОБА_5 сіла позаду і вочевидь в цей час в неї випав мобільний телефон з кишені на сидіння. Коли потерпіла покинула його машину в с. Великі Крушленці, він побачив мобільний телефон та сховав на задній панелі біля колонки. В подальшому потерпіла зателефонувала до нього і спиталася про свій мобільний телефон, але він відповів, що нічого про нього не знає. Телефон здав потім у ломбард. До скоєного ставиться негативно, зрозумів свою помилку. Просив суд суворо його не карати.

У зв`язку з заявою обвинуваченого ОСОБА_4 про повне визнання вини на підставі ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників процесу вважає за недоцільне здійснювати повне дослідження обставин справи, зокрема, допит потерпілого, свідків та досліджувати письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження. При цьому, суд пересвідчився у тому, що зміст встановлених обставин є ОСОБА_4 зрозумілим та у відсутності сумніву в позиції обвинуваченого та добровільності його позиції щодо визнання ним фактичних обставин встановлених досудовим слідством. Тому, суд обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого даних. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу оголошено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати встановлені досудовим слідством фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєння ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що відповідно до положень ст. 12 КК України злочину передбачений ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву та цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, наслідків що настали.

Так, до обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд відносить - щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

За висновком досудової доповіді філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Липовецького сектору ОСОБА_4 має середню ймовірність повторного вчинення кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність попередніх правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( в т.ч. окремих осіб).

Разом з тим суд враховує також особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував збиток потерпілій, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має на утриманні дитину,2018 р.н..

Враховуючи вищевказане, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України та звільненням від призначеного покарання з застосуванням випробування, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Крім того, з обвинуваченого в порядку ч.2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення експертизи в розмірі 572 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обирається.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368,370, 371, 374-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу до вступу вироку в чинність ОСОБА_4 не встановлювалася, підстав для її обрання - суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 572,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1