Ухвала
Іменем України
4 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 522/12385/18

провадження № 51-10628 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року,
встановив:
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ухвалою від 14 липня 2018 року частково задовольнив клопотання т.в.о слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та наклав арешт на речі та документи, вилучені під час обшуку в приміщенні кабінету відділу реєстрації сільгосптехніки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на 2 поверсі, в приміщенні будівлі лабораторного корпусу № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопільська дорога, 3, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 18 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 368-3 Кримінального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 19 жовтня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 14 липня 2018 року без зміни.

В подальшому захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 28 листопада 2018 року повернув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 з доповненнями до неї захисника ОСОБА_8 та закрив провадження за такою скаргою захисника, який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вказану ухвалу слідчого судді від 14 липня 2018 року, оскільки рішення слідчого судді вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду від 3 січня 2019 року касаційну скаргу захисника залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Зі змісту повторної касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 28 листопада 2018 року. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вважає, що рішення про закриття провадження постановлено з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Перевіривши доводи касаційної скарги захисника та додані до неї судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Так, захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до касаційного суду, оскільки вважає, що ухвалою апеляційного суду неправомірно закрито провадження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції в порушення процесуальних норм закону неправомірно закрив провадження, при цьому заперечує, що його довірителю ОСОБА_5 було відомо про існування ухвали слідчого судді про накладення арешту, а оскільки апеляційним судом відкрито було апеляційне провадження, то за наслідками розгляду не передбачено право суду апеляційної інстанції закрити таке провадження.
Крім того, зазначає, що договір про надання правової допомоги між ним та ОСОБА_5 було укладено 29 жовтня 2018 року і в той же день було подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 14 липня 2018 року, про існування якої ОСОБА_5 не було відомо, як і не було відомо про ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року, за результати розгляду оскарження такої ухвали в суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_7 .
Між тим, захисник вважає, що суд апеляційної інстанції не перевірив доводи зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді та не зважив на порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку.
Проте, відповідно до частини 1 статті 395 КПК України апеляційна скарга подається:
1) на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення;
2) на ухвали слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана:
1) на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення;
2) на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення;
3) на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду суддядоповідач до моменту надходження з місцевого суду матеріалів кримінального провадження зобов`язаний перевірити наявність або відсутність перешкод для відкриття апеляційного провадження, і має змогу дійти до відповідного висновку про відкриття апеляційного провадження.
За відсутності матеріалів кримінального провадження та з урахуванням змісту апеляційної скарги захисника, яка не містила всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження або у відмові у відкритті, така апеляційна скарга була призначена до розгляду. А вже під час надходження матеріалів кримінального провадження, судом було встановлено, що апеляційний суд вже переглянув в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року за результатами розгляду якої ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2018 року ухвалу слідчого судді про арешт майна залишено без зміни.
Тобто, як правильно зазначає апеляційний суд ОСОБА_5 вже реалізував своє право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року, а про існування такої ухвали ОСОБА_5 було відомо не пізніше 10 вересня 2018 року, як зазначено в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 .
Таким чином доводи касаційної скарги захисника про відсутність необхідності подавати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та його посилання про укладення договору з ним 29 жовтня 2018 року не вказують, що захисник ОСОБА_4 не пропустив строк на апеляційне оскарження.
Суд перевіряючи апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді відкрив апеляційне провадження, однак після перевірки матеріалів кримінального провадження, які були відсутні до цього в апеляційному суді, апеляційним судом було встановлено, що оскаржуване рішення вже переглядалось у суді апеляційної інстанції та результатами його розгляду ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року залишено без зміни.
Суд апеляційної інстанції закриваючи апеляційне провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 послався на загальні засади кримінального провадження та у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначив, що право на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який inter alia, вимагає, щоб коли суди остаточно

вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі (рішення Желтяков проти України»).

Таким чином суд, пославшись на загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України, практику Європейського суду з прав людину, Конвенцію про захист прав і основоположних свобод, пункт 4 частини 3 статті 399 КПК України та встановивши, що апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і відсутнє клопотання про поновлення такого строку повернув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 та доповнення до неї захисника ОСОБА_8 та закрив провадження за апеляційною скаргою.
Отже, висновки суду апеляційної інстанції щодо повернення апеляційної скарги та закриття провадження, відповідають вимогам статей 7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України.
Доводи касаційної скарги захисника щодо перевищення апеляційним судом своїх повноважень є непереконливими.
Оскільки частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу. Крім того, у цьому випадку не виникає питань, які б вказували на можливість повторного перегляду ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року, адже таке рішення вже було переглянуто судом апеляційної інстанції та постановлено відповідне рішення.
А тому немає підстав вважати, що апеляційний суд при поверненні апеляційної скарги та закритті провадження не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, або допустив такі істотні порушення, які б вплинули чи могли вплинути на законність судового рішення.

Недоречними також є доводи касаційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, оскільки таке рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції у відповідності до частини 4 статті 424 КПК України, згідно з якою, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 .
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3