ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1166/19 Справа № 193/1701/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року, якою
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

задоволено подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, -

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року задоволено подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, прийшов до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом зазначено, що згідно наявних у поданні та особовій справі матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній з 25 червня 2014 року міру покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно, своє виправлення довів наступним чином: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений шість разів правами начальника установи та начальника відділення. Стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі 4435,00 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За станом здоров`я є інвалідом II групи. Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом побачень, телефонних розмов та отримує від них посилки, цінує цей зв`язок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою відмовити в застосуванні відносно засудженого ст. 81 КК України.
Вказує, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, повязаних із заволодінням чужого майна, поєднаного з насильством (розбій), вчиненого повторно. Зазначає, що засуджений в період з 1977 року по 2013 роки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), а також те, що за час відбування покарання в ДУ Софіївська випрана колонія (№ 45) засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, має позов в розмірі 4435 грн 00 коп.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Як вбачаться із роз`яснень щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 07 жовтня 2013 року колегією Слов`янського міського районного суду Донецької області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 рокуу строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2013 року по 06 листопада 2013 року, згідно ст.72 ч.5 КК України.
На протязі всього тривалого часу перебування в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» незмінно позитивно характеризується, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений шість разів правами начальника установи та начальника відділення. Стягнень не мав. За вироком суду має позов в розмірі 4435,00 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За станом здоров`я є інвалідом II групи. Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом побачень, телефонних розмов та отримує від них посилки, цінує цей зв`язок.
Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції про можливість задоволення поданого клопотання, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2019 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4