Справа № 761/9779/19
Провадження № 1-кс/761/6954/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 5 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 площею 86,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).
Як зазначає прокурор у клопотанні, Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000057 від 05.03.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до клопотання,21 березня 2017 року, невстановлені особи, використовуючи свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення та розпорядження Державного управління справами Президента України від 18.03.2011 №63/2, які насправді не видавались, незаконно заволоділи нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 площею 86,9 кв. м.

Далі, відповідно до клопотання, постановою прокурора від 06.03.2019 нежитлове приміщення №14 в будинку АДРЕСА_2 площею 86,9 кв. м, як об`єкт кримінально протиправних дій, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, і тому, з метою забезпечення його збереження, прокурор просить накласти арешт на вказане нежитлове приміщення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слід прийти до висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000057 від 05.03.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України.

6 березня 2019 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 винесено постанову щодо визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №0000057 від 05.03.2019 нежитлове приміщення №14 в будинку АДРЕСА_2 площею 86,9 кв. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, а також того, що нежитлове приміщення АДРЕСА_1 площею 86,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане нежитлове приміщення.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000057 від 05.03.2019, на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 площею 86,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1