Провадження № 11-кп/4820/54/19
Справа № 688/2315/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000228 від 10 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , уродженку та жительку по АДРЕСА_2 , громадянку України, українку, з середньою освітою, незаміжню, пенсіонерку, не судимої, -

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 1500 грн. понесених витрат на правову допомогу, а всього 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн.

За вироком суду, ОСОБА_7 8 травня 2018 року близько 10-ої години, на городній ділянці домоволодіння АДРЕСА_2 , під час суперечки з ОСОБА_11 , з якою перебувала в неприязних відносинах, умисно, з прикладанням сили, сапою нанесла один удар у верхню частину голови останньої та не менше чотирьох ударів дерев`яною частиною сапи (держаком) в область голови та тулуба потерпілої, яка закривала голову руками, чим спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: рани в лівій тім`яній ділянці голови, синця на поверхні правого передпліччя, синця на поверхні лівого передпліччя, синця на поверхні правого плеча, синця на поверхні правого плечового суглобу, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 виправдати, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Суд не звернув уваги на те, що прокурор не надав судово-медичному експерту знаряддя злочину сапу, з метою визначення механізму спричинення тілесних ушкоджень.

Окрім того, судом взято до уваги лише вибіркові покази обвинуваченої, які в сукупності відрізняються від тих, які зафіксовані на цифрових носіях.

Також, суд не врахував показання обвинуваченої та свідків, які спростовують показання потерпілої ОСОБА_9 про механізм, обставини спричинення їй тілесних ушкоджень.

Суд не взяв до уваги те, що з даних висновку судово-медичного експерта № 211 від 15.05.2018 року вбачається, що в момент отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 могла знаходитись в положенні стоячи, сидячи або близьких до них. Так, не виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень для потерпілої після того, як остання знаходилась сидячи на спині ОСОБА_7 , душивши її за шию. То ж, заподіяння тілесних ушкоджень для потерпілої, у такий спосіб та при таких обставинах, виникли без умислу, проте з метою самозахисту.

Судом безпідставно не було досліджено протокол прийняття заяви у вчиненні кримінального правопорушення. Такий відсутній в матеріалах кримінальної справи, в реєстрі процесуальних дій, а також не додано прокурором під час дослідження письмових доказів.

Під час досудового слідства не було проведено огляд місця події, з метою з`ясування наявності твердих предметів, через які потерпіла могла б спричинити собі тілесні ушкодження. Такі ж запитання і не ставилися експерту.

Крім того, судом було порушено право на захист обвинуваченої, оскільки в судовому засіданні захиснику, який вступив у справу вперше, відмовили знайомитися із матеріалами кримінальної справи та кримінальним провадженням.

Також, суд не оголошував протоколи слідчих експериментів, текст яких відрізняється із відеозаписом фактичного проведення.

Потерпіла ОСОБА_9 заперечує проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, потерпілу та представника потерпілої, які заперечили проти її задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши свідків, перевіривши доводи апеляційних скарг, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин, за які її засуджено, ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за фактом умисного нанесення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, не визнала та показала, що 8 травня 2018 року близько 10 год. між нею та ОСОБА_9 , на городній ділянці, якою вона користується, виникла суперечка. ОСОБА_9 схопила сапу та намагалась вирвати з її рук. Під час сутички обоє впали на землю таким чином, що сапа виявилася під ними. Потім ОСОБА_9 сіла на неї зверху та била кулаками по голові та обличчю. Вона намагалась скинути із себе ОСОБА_9 та кричала про допомогу. Через декілька хвилин до неї підбігли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і в цей час вона скинула з себе ОСОБА_9 , яка впала на сапу. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підняли їх та розвели по домівках. Категорично заперечує нанесення нею сапою тілесних ушкоджень для ОСОБА_9 .

Європейський суд з прав людини у п. 43 свого рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а отже при оцінці доказів слід керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Натомість, об`єктивно вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_9 10 травня 2018 року звернулася із заявою до Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в якій зазначила, що 8 травня 2018 року близько 10 години ОСОБА_7 спричинила тілесні ушкодження на городній ділянці будинку, що в АДРЕСА_3 (а.п.3);
Даними висновку експерта № 211 від 15.05.2018 року підтверджується, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в лівій тім`яній ділянці голови. Дане тілесне ушкодження виникло від однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могло виникнути внаслідок удару сапою, в строк та при обставинах, вказаних в ухвалі та обстежуваною, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я; синця на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, синця на поверхні лівого передпліччя, синця на поверхні правого плеча, синця на поверхні правого плечового суглобу. Дані тілесні ушкодження утворились від щонайменше, чотирьох ударних травмуючи дій тупих твердих предметів, могли утворитися внаслідок ударів кулаками, сапою, в строк та при обставинах, вказаних в ухвалі та обстежуваною. За своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення або при падінні з висоти власного зросту виключено. В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 могла знаходитись в положенні стоячи, сидячи або близьких до них (а.п.10).
Даний висновок узгоджується із показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що 8 травня 2018 року близько 10-ї години вийшла на город і побачила як ОСОБА_7 довбала сапою їх спільну межу, на що зробила їй зауваження. Однак, ОСОБА_7 почала на неї кричати, обзивати нецензурними словами, замахнулась сапою і гострою частиною сапи вдарила по її голові, а потім коли вона почала закривати голову та обличчя руками, нанесла їй кілька ударів дерев`яною частиною сапи по руках. Вона почала кричати, кликала на допомогу, оскільки з рани, яка була на голові, йшла кров.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , будучи допитані як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, показали, що з потерпілою ОСОБА_9 перебувають у неприязних відносинах. 08.05.2018 року зранку, почули з городу крик ОСОБА_7 про допомогу. Прийшовши, побачили як на землі лежить ОСОБА_7 , а на ній сидить ОСОБА_9 і тримає її лівою рукою за шию, а правою б`є по голові та обличчю. Коли вони підбігли до них, ОСОБА_9 відпустила ОСОБА_7 і почала підніматись. В цей час ОСОБА_7 її відштовхнула і вона впала. Зокрема, ОСОБА_13 зазначила, що коли вона піднімала ОСОБА_9 з землі, то побачила на її шиї кров і біля неї знаходилась сапа. Після цього, вона відвела ОСОБА_9 у її двір. Свідок ОСОБА_12 зазначила, що сапи, на місці конфлікту, вона не бачила. Стверджують, що не бачили, щоб ОСОБА_7 наносила удари ОСОБА_9 сапою.

Суд першої інстанції при обґрунтуванні своїх висновків правильно послався на наведені докази в сукупності, оскільки вони узгоджуються між собою, у зв`язку з чим не викликають сумнівів в їх достовірності, і з достатністю вказують на винуватість обвинуваченої у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновки судово-медичної експертизи є необ`єктивними, оскільки прокурором не надавалась судово-медичному експерту сапа, як знаряддя злочину, на увагу суду не заслуговують.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України судово-медична експертиза ОСОБА_9 проводилась не з метою встановлення предмету, яким наносились тілесні ушкодження, а для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, які відповідно до даних експертиз і були встановленні.

Твердження апелянта про те, що судом були взяті до уваги лише вибіркові покази обвинуваченої, які відрізняються від тих, які зафіксовані на цифрових носіях, є безпідставними, оскільки, як вбачається із звукозаписів судових засідань, суд врахував покази ОСОБА_7 в повному обсязі, дослідив їх, послався на них у вироку та дав їм належну оцінку.

Посилання захисника на те, що судом безпідставно не враховані покази ОСОБА_14 про те, що остання могла нанести тілесні ушкодження для ОСОБА_9 з метою самозахисту, коли та знаходилась позаду нею, фактично сидячи у неї на спині, тобто шляхом закидання сапи назад, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав. Так, зазначений спосіб суперечить дослідженим судом доказам, зокрема, показанням потерпілої ОСОБА_9 , які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженим судом висновком судово-медичної експертизи, а також показанням судово-медичного експерта ОСОБА_15 , який роз`яснюючи свій висновок, пояснив, що вказаний спосіб нанесення таких тілесних ушкоджень, враховуючи їх локалізацію на тім`ї та їх отримання внаслідок саме ударної дії з прикладенням сили, є дуже малоймовірним. При цьому, роз`яснив, що отримання потерпілою зазначених у висновку експертизи тілесних ушкоджень під час падіння головою на сапу, в тому числі з висоти власного зросту чи у випадку скидання її обвинуваченою із своєї спини, коли вони були обоє на землі, виключається.

Що стосується протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та заяви ОСОБА_9 приватного звинувачення, які, на думку сторони захисту були відсутні у матеріалах кримінального провадження, що унеможливлювало внесення відомостей до ЄРДР, а отже і подальше досудове розслідування даного кримінального провадження, то як вбачається з його матеріалів та витягу з ЄРДР, вищевказані документи були відкритті всім сторонам кримінального провадження і саме на підставі них були внесені відомості до вказаного Реєстру.

Твердження сторони захисту про неповноту досудового розслідування, що потягло неповноту і судового слідства у зв`язку з непроведенням огляду місця події також не заслуговує на увагу. Так, відповідно до вимог КПК України слідчі дії повинні бути спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Проведення огляду місця події є однією із слідчих дій, за допомогою якої можуть бути отримані докази або перевірені вже зібрані. Разом з тим, така відповідно до вимог КПК України не є обов`язковою слідчою дією у даному кримінальному провадженні. Натомість, сукупність інших зібраних у встановленому законом порядку доказів дали можливість суду прийти до обґрунтованого та вмотивованого висновку про винуватість обвинуваченої у скоєному кримінальному правопорушенні.

Вказівка на те, що судом було порушено право на захист ОСОБА_14 , оскільки у суді першої інстанції її захиснику не була надана можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження на увагу апеляційного суду не заслуговує. Так, як вбачається із даних звукозапису судового засідання від 10 червня 2018 року клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_16 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було судом першої інстанції вирішено таким чином, щоб розпочати розгляд справи зазначеної дати, а в подальшому, після надання таких матеріалів органом обвинувачення суду, надати можливість з ними ознайомитись захиснику, з чим останній погодився та не заперечив проти продовження розгляду справи.

Посилання на те, що суд не дав оцінки суперечностям, які містяться на дисках з відеозаписами слідчих експериментів та у протоколах даних слідчих дій є безпідставними. Так, суд на виконання вимог ст. 23 КПК України, безпосередньо дослідив диски з відеозаписами слідчих експериментів та саме їх взяв до уваги, оцінюючи докази. Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, відомості, які містяться в них жодним чином не відрізняються від тих, які зафіксовані у відповідних протоколах (а.п.14, 16).

Будь-яких порушень вимог ст. 240 КПК України при проведенні слідчих експериментів колегією суддів не встановлено. А тому, визнавати відомості, які містяться у протоколах та дисках, недопустимими доказами, з підстави, зазначеної захисником, апеляційний суд не вбачає.

Також, на стадії досудового розслідування жодних скарг на неправомірні дії слідчого ОСОБА_7 не подавала.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вона не містить доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4