У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

В с т а н о в и в:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 з якого вбачається, що 04 серпня 2015 року громадянин ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову служби під час мобілізації на особливий період.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині № 202 від 07 серпня 2015 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду курсанта відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Разом із тим, солдат ОСОБА_5 у порушення вимог законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 07 вересня 2015 року близько 18 год.00 хв. самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_1 , та направився за місцем фактичного проживання у АДРЕСА_2 де перебував, не виконуючи обов`язки військової служби та проводячи час на власний розсуд, до 15 листопада 2018 року, в умовах особливого періоду крім воєнного стану.

15 листопада 2018 року близько 10 год. 30 хв. солдата ОСОБА_5 виявлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його злочинну діяльність було припинено та доставлено до органу досудового розслідування.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріалами службового розслідування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , іншими документальними матеріалами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Прокурор вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, ухиляється від органів досудового слідства, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дозволить запобігти цим ризикам, тому прокурор просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд обрати відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, оскільки у нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Крім того, ОСОБА_5 суду повідомив, що він уникати слідства та суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону перебуває кримінальне провадження № 0000202 від 23.11.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

23.11.2018р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

15 листопада 2018 року близько 10 год. 30 хв. солдата ОСОБА_5 виявлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його злочинну діяльність було припинено та доставлено до органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою а прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та має намір продовжити службу у лавах Збройних Сил України.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати Рівненський зональний відділ військової служби правопорядку цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
У х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовеця військової служби під час мобілізації на особливий період курсанта відділення підготовки фахівців ракетних військ і артилерії військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться АДРЕСА_4 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном до 23 січня 2019 року.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 23 січня 2019 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у військову прокуратуру Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1