ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/7498/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/767/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року,-
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимого: 05.02.1997 р. Зміївським р/с за ч. 3 ст. 140 ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 45 КК України, з іспитовим строком 3 роки; 27.12.1999 р. Зміївським р/с за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 140-17, ч. 1 ст.229-6 ч.1, ч. 2 с. 215-3 із застосуванням ст.ст. 42,43 КК України (в редакції 1960 р.) до 10 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 05.04.2007 р.; 22.04.2010 р. Зміївським р/с Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки; 13.06.2013 Зміївським р/с Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі; звільнений з виправної колонії № 102 у 2014 році; 09.01.2018 р. до Орджонікідзевського р/с м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України; 05.02.2018 р. до Зміївського р/с Харківської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено раніше обраний - тримання під вартою.
Строк покарання відраховано з 28 квітня 2018 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати в сумі 429 грн.
Долію речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно вироку 02.04.2018 року приблизно о 22 год. 56 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в ТЦ "Караван" біля торгівельного острівка "Fashion Watches", на якому здійснює підприємницьку діяльність ФО-П ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник шляхом зламу замка скляної вітрини з товаром, що знаходиться в приміщенні ТЦ "Караван", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, тобто незаконно проник до сховища (будь-яке місце, призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна і має засоби охорони від доступу сторонніх осіб (огорожа, наявність охорони)), яке належить ФО-П ОСОБА_8 . Після чого, перебуваючи біля торгівельної вітрини з товаром, з метою особистого незаконно збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, належне ФО-П ОСОБА_8 , а саме, годинник чоловічий ТМ "Quantum HNG376 451", який знаходився всередині скляної торгівельної вітрини, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1831 від 20.04.2018 р. 7854,00 грн., те не сплативши за нього, направився в сторону виходу з торгівельного центру, чим міг заподіяти ФО-П ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання.
При цьому зазначає , що судом не враховано у якості обставини, що пом`якшує покарання повне визнання ним своєї провини, сприяння його розкриттю та наявність на утримання неповнолітньої доньки 2008 року народження, а також відсутність будь - яких претензій зі сторони потерпілої.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.
Зокрема,судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання зарекомендував себе з негативного боку, одружений, має на утриманні доньку, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, відсутність обставин що обтяжує та пом`якшує покарання, а відтак дійшов висновку що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
Таким чином, покарання призначене ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, колегія суддів констатує, що ОСОБА_7 , неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, за які реально відбував покарання та в подальшому умовно-достроково звільнявся від відбування покарання.
Між тим, такі стимулюючи заходи не призвели до позитивних змін у свідомості обвинуваченого та він продовжив вчиняти злочини.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання, а відтак відмовляє в задоволенні його апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404, 405,407, 418, 419 КПК України колегія суддів
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді