У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6882/18

№ 1-кс/183/1593/18

06 листопада 2018 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянину України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

встановив :

ОСОБА_4 ,підозрюється в тому, що 02 листопада 2018 р. приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з проникненням у житло.Реалізуючи свій злочинний умисел 02 листопада 2018 року близько 21 годин 05 хвилин, ОСОБА_4 постукав до вхідних дверей та дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_7 відчинить двері, застосовуючи грубу фізичну силу відштовхнув потерпілого ОСОБА_7 від вхідних дверей, тим самим проник у приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови, долаючи спроможність потерпілого ОСОБА_7 до опору, та відкрито викрав мобільний телефон «XiaomiRedmi 5» чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфсел», який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, та розпорядився викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 , клопотання мотивував тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1 п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, вказав, що тільки проник у квартиру, просить щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою, так як буде самостійно з`являтися до слідчого, просить врахувати, що має на утриманні двох малолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, буде своєчасно з`являтися до слідчого, тому можливо обрати йому інший запобіжний захід.
За клопотанням прокурора та сторони захисту суд допитав:

-ОСОБА_8 , який показав, що 02.11.2018р. він був вдома з товаришем, йомуподзвонилаОхріменко, а потім прийшла. Він відкрив двері, зайшов ОСОБА_4 став його штовхати, від чого він впав, а ОСОБА_4 став бити, після чого він вирвався та втік через балкон. Коли повернувся до квартири, ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_4 забрав його телефон. З ОСОБА_10 він товаришував, дав їй мобільний телефон для користування. 01 листопада 2018 р. ОСОБА_10 була у нього вдома, він не бачив хто брав телефон. Штокало сказав, що мобільний телефон взяв ОСОБА_11 .Штокало сказав, що йому погрожував ОСОБА_4 під час впізнання. ОСОБА_4 вдарив його один раз ногою по руці, та три чотири рази по голові.

-свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю її матері ОСОБА_13 , яка показала, що 02 листопада 2018р. вона прийшла до ОСОБА_7 , раніше він подарував їй мобільний телефон, а потім його ж і заблокував. Вона попросила брата ОСОБА_4 підти з нею до ОСОБА_7 , він відчинив двері, а коли він побачив її брата не відкривав. Брат ввійшов, а ОСОБА_14 вискочив з палкою, та брат його заламав. Штокало вийшов з кімнати, вони поговорили, ОСОБА_15 в цей часвискочив через балкон, а брат вийшов. Їй потрібен був телефон ОСОБА_7 щоб розблокувати телефон. Вона забрала свої речі у ОСОБА_7 дома, та пішла з братом додому, який був на вулиці з ОСОБА_16 квартирі був ОСОБА_9 , який бачив, що вона взяла мобільний телефон у ОСОБА_7 на дивані та коробку на столі. В квартирі ОСОБА_7 знаходилися її речі, оскільки вона там жила.

-свідка ОСОБА_17 , який показав, що 02 листопада 2018 р. він був вдома у ОСОБА_7 , подзвонила ОСОБА_18 , потім пролунав дзвінок у двері. Зайшов до квартири ОСОБА_4 , який став бити ОСОБА_7 , коли ОСОБА_4 переключився на нього, то ОСОБА_14 втік. ОСОБА_4 забрав мобільний телефон з дивана, а ОСОБА_10 забрала документи. ОСОБА_4 йому говорив під час проведення впізнання, що його потім оговорить. Він бачив, що ОСОБА_4 взяв мобільний телефон, а ОСОБА_10 була в той час у іншій кімнаті.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.3, ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, а необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

03 листопада 2018 р о 18-00 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же ОСОБА_19 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оббираючи запобіжний захід домашній арешт підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу домашнього арешту суд враховує наявність ризику, передбаченогоп.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що враховуючі те, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, покарання за який передбачено до 8 років позбавлення волі, та усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що його розшукують працівники поліції, переховувався протягом 12 годин після вчинення злочину, а саме не відчиняв двері своєї квартири.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчиняти інше кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про те, що він буде своєчасно з`являтися до слідчого, також суд враховує, про відсутність у нього наміру переховуватися від органів досудового розслідування.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого менш тяжкого запобіжного заходу.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, потерпілий та свідок до поліції із заявою про тиск на погрози з боку ОСОБА_4 не зверталися.

Суд встановив відсутність зазначеного ризику, так як погрози та вплив на потерплого та свідка, в суді слідчим та прокурором доведені не були, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши строком до 06 січня 2019 р. залишати цілодобово своє житло за адресою проживаючого АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1