Справа № 676/1537/19
Провадження № 1-кп/676/270/19
ВИРОК
Іменем України
10 квітня 2019 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

обвинуваченого за ч.4ст. 407 КК України,

встановив:
Солдат ОСОБА_3 проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 , на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_3 , у порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1, ст.24 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ст.ст. 11,16,17,30,37,127-131,199,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, усвідомлюючи сіспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись він несення обовязків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану о о 20 й год. 20 хв. 8 грудня 2018 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та вибув до місця постійного проживання у АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 2 січня 2019 року , після чого повернувся у військову частину.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав та дав покази, про те, що 8 грудня 2018 року, залишив територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) та поїхав додому в с. Пригородок, Хотинського району, Чернівецької області, де свій час проводив на власний розсуд, 2 січня 2019 року повернувся на місце проходження військової служби.

Обставини справи учасниками не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, сумнівів у добровільності позиції немає, наслідки визнання вини і обмеження у оскарженні рішення в апеляційному суді учасникам роз`яснено, тому, з підстав, передбачених у ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст.407 КК України.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, проживав з матір`ю та пристарілим дідусем, за місцем проживання позитивно характеризується, за місцем служби характеризується негативно, на обліках в лікарів не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, суд вважає, що необхідним, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі зазначеної у санкції статті зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком, тобто, суд застосовує вимоги ст.ст.75, 76 КК України.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, зобов`язавши його: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.
Суддя
Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1