Справа № 738/488/19
№ провадження 1-кп/738/65/2019
УХВАЛА

10 травня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2018 року за №0000546, про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження надійшло клопотання від прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений, усвідомивши тяжкість можливого покарання за вчинений злочин та його невідворотність, з метою уникнення покарання може переховуватися від суду, та перебуваючи на свободі, з метою уникнення чи пом`якшення покарання, може впливати на потерпілу та свідків, створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань, тобто, на думку прокурора, продовжують існувати ризики, що мали місце на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник зазначили, що клопотання прокурора є необґрунтованим, зазначені ним ризики, які нібито продовжують існувати на даний час, є надуманими, ґрунтуються на припущеннях прокурора та нічим не підтверджені.
З`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2019 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 квітня 2019 року, який було обрано ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2018 року та продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2019 року.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2019 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 17-00 години 17 травня 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з положеннями статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.
У пункті 4 частини 2 статті 183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Аналізуючи вказаний прокурором ризик переховування обвинуваченого від суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого від суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити, що обвинувачений не має постійного місця роботи, відповідно не має постійного та законного джерела доходів для існування, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, а тому враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Таким чином, встановлено реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що встановлені судом обставини при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, а саме: підстави для обґрунтованої підозри обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину на даний час ще не відпали; судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Керуючись статтями 176-178, 183, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17-00 години 08 липня 2019 року.
Визначити 08 липня 2019 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 27 червня 2019 року о 10-30 годині.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3