Справа № 466/52/18
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність прокурорів Львівської місцевої прокуратури №2 та на постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволення клопотання від 29.11.2018 року,

у с т а н о в и в:

10 грудня 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся в суд зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність прокурорів Львівської місцевої прокуратури №2 та скасувати постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволення клопотання від 29.11.2018 року та зобов`язати вчинити певні дії.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0004613 від 03.11.2017 року, відомості про яке внесено до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Зазначає про те, що прокурорами Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не здійснюється належне процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0004613 від 03 листопада 2017 року, а саме особисто не проводять слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України, а також не здійснюють зміну правової кваліфікації вищезазначеного злочину, не повідомляють про те, чи виконано слідчим чи іншими уповноваженими особами ухвали слідчого судді Шевченківського районного судді м. Львова від 13 серпня 2018 року та інших ухвал.

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до прокурорів Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

29 листопада 2018 року прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 було винесено постанову про часткову відмову у задоволенні його клопотання від 26 листопада 2018 року, зокрема відмовлено щодо зміни правової кваліфікації у кримінальному провадженні №004613 від 03.11.2017 року, а саме перекваліфікувати кримінальне провадження з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та повідомити про підозру у шахрайстві ОСОБА_8 ; щодо виконання процесуальним прокурором слідчих дій.

Вважає, що постанова прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, яка винесена 29 листопада 2018 року, є незаконною та порушує права потерпілого.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та просив її задовольнити та в частині зміни правової кваліфікації з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України не заперечував щодо залишення без задоволення.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечила. Вважає скаргу безпідставною та в її задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 цього ж Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право:

1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом;

2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування;

3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду;

4) заявляти відводи та клопотання;

5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сімї, майна та житла;

6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати;

7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг;

9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження;

10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом;

11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала);

13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом;

14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 110 цього Кодексу рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

При розгляді скарги встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004613 від 03 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до прокурорів Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

29 листопада 2018 року прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 було винесено постанову про часткову відмову у задоволенні його клопотання від 26 листопада 2018 року, зокрема відмовлено щодо зміни правової кваліфікації у кримінальному провадженні №004613 від 03.11.2017 року, а саме перекваліфікувати кримінальне провадження з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та повідомити про підозру у шахрайстві ОСОБА_8 та щодо виконання процесуальним прокурором слідчих дій.

Таким чином в частині зміни правової кваліфікації у кримінальному провадженні №004613 від 03.11.2017 року, а саме перекваліфікувати кримінальне провадження з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та повідомити про підозру у шахрайстві ОСОБА_8 ст.303 КПК України не передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в частині зміни правової кваліфікації під час досудового розслідування, відповідно до ст. 303 КПК України, що не заперечувалося адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , а щодо виконання прокурором процесуальних слідчих дій, відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор уповноважений проводити особисто слідчі (розшукові) дії, а не зобов`язаний їх проводити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора від 29 листопада 2018 року є обґрунтованою, вмотивованою, прийнятою в межах повноважень та з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2,9, 56, 220, 303, 304, 306, 307,309 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 29.11.2018 року - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1