Номер провадження по справі 1-кс/387/114/19
У Х В А Л А
про арешт майна

12 квітня 2019 року смт. Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

особи у володінні якої знаходиться тимчасово вилучене майно ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майнапо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000957 від 23.11.2018 року ,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні СВ Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000957 від 23.11.2018 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України.

З витягу з ЄРДР встановлено, що 22.11.2018 року до Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області надійшов рапорт ДОП ОСОБА_6 , про те, що ним, під час комплексно-профілактичних заходів на території села Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , здійснює прийом брухту чорних металів, без включення її до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

В рамках проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню слідча ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке було тимчасово вилучене 03.04.2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме : брухту чорного металу, загальною вагою 4280 кілограм, вагів платформенних "ГОСТ 11219-71 № 5701 до 500 кілограм 1979 року" . Метою арешту є забезпечення збереження вказаного майна , яке є речовим доказом.
Клопотання обґрунтоване наступними обставинами .

З протоколу обшуку від 03.04.2019 року , встановлено, що вказаного дня на підставі ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2019 року, було проведено обшук в домоволодінні розташованому в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та де фактично проживає і ОСОБА_4 , де біля воріт вхідних на подвір`я домоволодіння було виявлено ваги платформенні "ГОСТ 11219-71 № 5701 до 500 кілограм 1979 року" та на подвір`ї виявлено брухт чорного металу , загальною вагою 4280 кілограм. Вказаний брухт чорного металу та ваги були тимчасово вилучені, відповідно до вимог ч.2 ст. 168 КПК України та передані на зберігання до Новоукраїнського ВП ГУНП, за адресою: м. Новоукраїнка Кіровоградської області, вулиця Гагаріна, 4.

Постановою про визнання речовими доказами від 04.04.2019 року, вказаний брухт чорного металу та ваги визнані речовими доказами по кримінальному провадженню .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та обґрунтувала обставинами, викладеними в ньому.

Володілець тимчасово вилученого майна, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх доводів, повідомила що вона не займалася заготівлею металобрухту, а вилучений метал є її власністю.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України,одним із заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів .

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженні, оскільки воно є предметом та знаряддям вчиненого кримінального правопорушення та зберігає на собі його сліди .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово влученого майна та надання можливості розпоряджатися ним, може призвести до зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на вказане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст. 7-9, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпоряджатися та користуватися тимчасово вилученим 03.04.2019 року під час обшуку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме: брухт чорного металу, загальною вагою 4280 кілограм, ваги платформенні "ГОСТ 11219-71 № 5701 до 500 кілограм 1979 року", яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке знаходилось на території Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області.
Копію ухвали надіслати слідчому СВ Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 до виконання, а також іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення .

Слідчий суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1