Справа № 524/537/19
Провадження № 1-кс/524/401/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 25.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 25.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Клопотання погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 25.01.2019 року близько 10 год. 45 хв. на вул. Вадима Пугачова в м. Кременчуці, в районі буд. № 33/27, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «ГАЗ АС-G 3302 АХІ-1ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого останні отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька».

Протоколом огляду місця ДТП від 25.01.2019 року слідчим тимчасово вилучений автомобіль «ГАЗ АС-G 3302 АХІ-1ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_1 . Місце зберігання автомобіля - автостоянка на території Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 7.

25.01.2019 року постановою слідчого автомобіль «ГАЗ АС-G 3302 АХІ-1ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.
Представник власника майна ОСОБА_5 та власник автомобіля ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували. У той же час висловили розуміння того, що на автомобіль може бути накладено арешт з метою збереження речового доказу.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Додані до клопотання докази доводять наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.
Положення ч. 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положення ч. 10 ст. 170 КПК України вказують на те, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та, в цьому випадку, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Автомобіль «ГАЗ-АС-G 3302 AXI-1ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні є речовим доказом, як тимчасово вилучений під час огляду місця події 25.01.2019 року, та має на собі сліди кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ, у кримінальному провадженні.
Отже, слідчим доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Таким чином, слідчим суддею встановлена достатність підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 25.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ГАЗ-АС-G 3302 AXI-1ЗНГ», д.н.з. НОМЕР_1 , тимчасово вилучений протоколом огляду місця події від 25.01.2019 року.
Визначити місцем зберігання автомобіля територію автостоянки для вилучених транспортних засобів при Кременчуцькому ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 7, до скасування арешту.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошено 04.02.2019 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя