У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що 18.07.1996 року ОСОБА_3 придбала вказану квартиру, та з того часу і ній проживає. Маючи намір скласти заповіт, влітку 2018 року вона довідалась, що її квартира перебуває під арештом з 22.10.1996 року. Зазначений арешт був накладений першою київською державною нотаріальною контрою на підставі листа Старокиївського РУ ГУ МВС України в м. Києві № 25/1870 від 07.08.1996 року. Вказує, що ОСОБА_3 про арешт ніхто не інформував, вона жодного разу не допитувалась, із чим пов`язаний арешт їй не відомо, жодного стосунку до будь-якого кримінального правопорушення вона не мала та не має. Вважає, що накладеним арештом порушено її право власності, а тому просить такий скасувати.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Листом Старокиївського РУ ГУ МВС України м. Києва від 09.08.1996 року інформовано Першу київську нотаріальну контору про необхідність накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку із розслідуванням кримінального справи №07-3480 за фактом шахрайських дій.

Вимоги зазначеного листа виконано та нотаріальною контрою внесено до реєстру обтяжень відомості про арешт вказаної квартири.

ОСОБА_3 являється власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 11.07.1996 року та довідкою КП «Київське МБТІ» від 17.07.2018 року.

Як вбачається із відповіді на адвокатський запит від 05.11.2018 року Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві інформує адвоката ОСОБА_5 , що для скасування арешту із зазначеної квартири йому необхідно звернутись до суду, водночас, жодних відомостей про кримінальну справу №07-3480 порушену в липні-серпні1996 року за фактом шахрайських дій, відділ поліції не надає.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Арешт щодо скасування якого клопоче заявник накладений за листом слідчого в серпні 1996 року.

З часу накладення арешту на майно процесуальне законодавство, що регулює порядок вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, було змінено. Зважаючи, що будь-який арешт майна є втручанням у право власності особи, з метою належного контролю за таким втручанням та вирішення питання щодо пропорційності втручання, віднесено до компетенції судових органів. Відтак, станом на сьогоднішній день, іншого шляху щодо скасування накладеного у 1996 році арешту на майно, окрім як звернення до суду із відповідним клопотанням, процесуальними нормами не передбачено, а при вирішенні вказаного питання слід керуватись відповідними діючими нормами КПК України.

Так, за приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що з часу арешту майна сплило понад двадцять років, правоохоронні не володіють жодною інформацією щодо кримінального провадження, в межах якої накладено арешт, у подальшому втручанні у право власності ОСОБА_3 очевидно відпала потреба, а тому зазначений арешт необхідно скасувати.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 , накладений на підставі листа №25/1870 від 07.08.1996 року Старокиївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1