печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001994,

ВСТАНОВИВ:
11 березня 2019 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на грошові кошти у кримінальному провадженні № 0001994, які були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме:

- грошові кошти в сумі 1320 доларів США: номіналом по 100 доларів США всього 12 купюр, 50 доларів США всього 2 купюри, 20 доларів США 1 купюра, встановивши заборону власникам, користувачам перелічених речей і документів відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном та залишити його на зберіганні у Головному слідчому управлінні Національної поліції України.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001994 від 15.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Установлено, що заступник начальника Управління з питань оцінки впливу на довкілля та дозвільно-ліцензійної діяльності начальник відділу дозвільно ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_6 , за попередньою змовою із директором Департаменту екологічної безпеки та дозвільно ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_7 , за пособництва виконуючого обов`язків генерального директора Державного підприємства «Центр охорони довкілля» ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів налагодили злочинну схему, з вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання.

Так, з метою отримання неправомірної вигоди, службові особи Міністерства екології та природних ресурсів України координували дії ОСОБА_8 , а останній, в свою чергу, інструктував з приводу подачі представником ТОВ «НВП «Нафтек» до Міністерства екології та природних ресурсів України документів необхідних для виготовлення ліцензії на право провадження господарської діяльності з небезпечними відходами, та передачі неправомірної вигоди у сумі 22000 доларів США за отримання вищевказаної ліцензії.

28.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.02.2019 було проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_6 у якій, серед інших речей і документів, виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 1320 доларів США: номіналом по 100 доларів США всього 12 купюр, 50 доларів США всього 2 купюри, 20 доларів США 1 купюра;/

Постановою слідчого від 28.02.2019 року вказані вище вилучені грошові кошти, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001994 від 15.08.2018.

Разом з тим, 06.03.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про повернення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна прокурору для усунення недоліків та встановлено процесуальний строк 72 години.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник володільця майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що вилучені грошові кошти є особистою власністю тещі ОСОБА_6 , про що зазначено у протоколі обшуку від 28.02.2019 року, та не мають ніякого відношення до кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Поряд з цим, прокурором не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено, що вилучене майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, тобто набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди кримінально правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінально протиправних дій.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001994 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1