У Х В А Л А

04.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002559 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002559 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2015 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду.

Також заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п.6,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку захисника ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 у вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили суд відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_6 заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2016 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115, п.п.6,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Рішення обґрунтоване тим, що в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладаючи в обвинувальному акті анкетні відомості щодо кожного обвинуваченого, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, слідчий зазначив дані, які не входять до вичерпного переліку, визначеного законом, в тому числі щодо національності обвинувачених та потерпілих, порушуючи тим самим загальні засади кримінального провадження, щодо рівності перед законом і судом. Також суд послався на те, що як вбачається з наведених в обвинувальному акті обставин, досудове розслідування проводилося згідно з положеннями чинного КПК України, а при складанні обвинувального акту слідчим та прокурором застосовано положення ст. 223 КПК України 1960 року. В обвинувальному акті слідчим наведені хронологічні дані про прийняття в ході досудового розслідування процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій, які відповідно до ст. 109 КПК України повинні бути наведенні в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також здійснено посилання на докази, які зібрані в справі із зазначенням аркушів справи, що чинним КПК України не допускається. Крім того, за вчинення злочинів щодо потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 кваліфіковані за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому фактичні обставини вчинення даних злочинів, які прокурор вважає встановленими, викладені ідентично як за ч. 4 ст. 187, так і за ч. 2 ст. 115 КК України, із зазначенням, що в одному випадку обвинувачені мали умисел на вчинення розбійного нападу, а в іншому випадку умисел на вчинення кваліфікованого умисного вбивства, що суд розцінює як не сформульоване (неконкретне) обвинувачення. Судом також зазначено, що за наявності таких протиріч прокурору слід визначитись з правовою кваліфікацією діянь обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 14.09.2016 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2016 року, в частині повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 186 КК України прокурору скасовано, а обвинувальний акт з додатками направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог ст. ст. 314, 315 та 316 КПК України.

Своє рішення Апеляційний суд Київської області мотивував тим, що всупереч ствердженням суду першої інстанції обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не наведено таких порушень, недоліків, які б унеможливлювали призначення справи до розгляду та були б підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, з ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд, зазначивши про наявність протиріч та не вказавши їх в ухвалі, зобов`язав прокурора визначитись з правовою кваліфікацію діянь обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , хоча, як вбачається з обвинувального акту в ньому міститься правова кваліфікація скоєного, в якому обвинувачуються вказані особи. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що при прийнятті рішення під час підготовчого судового засідання оцінка даних, зібраних органами досудового слідства, є не припустимою на даній стадії судового провадження, оскільки така оцінка повинна здійснюватися судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки питання з приводу відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України в даному кримінальному провадженні були вирішенні ухвалою суду вищої інстанції.

При вирішення питання щодо призначення справи до судового розгляду, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області відповідно ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який не перешкоджає його перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, та дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити раніше обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинуваченим, у разі зміни йому запобіжного заходу, він зможе переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені зможуть ухилитися від суду та не виконувати їх процесуальні рішення (ризик переховування).

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів (ст. 12 КК України), даних про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , а тому суд, вважає за необхідне продовжити раніше обраний відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинуваченій, у разі зміни їй запобіжного заходу, вона зможе переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені зможуть ухилитися від суду та не виконувати їх процесуальні рішення (ризик переховування).

З огляду на вищевказані обставини, а також враховуючи що судом не досліджено докази винуватості обвинувачених суд, на даній стадії розгляду позбавлений можливості дати оцінку вагомості доказів їх вини.

Аналізуючи наведене, з урахуванням обставин справи та особи обвинувачених, суд вважає доцільним продовжити дію зазначеного запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до ст. 197 КПК України строком на 60 днів в межах призначеного наступного судового розгляду по суті.

Клопотання прокурора про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є необругнованим, а тому не підлягає задоволенню.

В зв`язку із надмірною навантаженістю справ, розгляд обвинувального акту в призначити в десятиденний законом строк являється можливим.

Керуючись ст.ст. 31, 177, 183, 217, 314-316, 334, 372КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002559 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, прокурору відмовити.

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження № 0002559 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України на 20 травня 2019 року на 14 годину 00 хвилин в залі судових засідань в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4а.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 08.01.1991 року, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - до 02 червня 2019 року включно, та утримувати у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - до 02 червня 2019 року включно, та утримувати у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3