Справа № 402/1147/18
ВИРОК

іменем України

13.12.2018 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження №0000288 внесене 24.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Трояни Ульяновського району Кіровоградської області, з неповною середньою освітою, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який має дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого, який не має судимостей,

встановив:

На виконанні Благовіщенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист № 2-371/10 виданий 27.09.2010 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та заробітку відповідно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2010 року до повноліття сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а починаючи з 21.09.2022 року до 13.08.2024 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і доходу до повноліття доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Всупереч зазначених вимог суду ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про свої обов`язки щодо щомісячної сплати аліментів та попереджений працівниками Благовіщенського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати, належних висновків не зробив, знаючи, що таким чином може позбавити дітей права на повноцінне життя та всебічний розвиток.

Також було встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, однак тимчасовими заробітками по жителях району має непостійний дохід в сумі 150- 200 грн. в день. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 має у власності земельний пай, який розташований на території Великотроянської сільської ради Благовіщенського району, який на даний час на усній домовленості вживають інші особи, від якого ОСОБА_4 має доходу 8000 грн. річних. Однак про свій дохід, державну виконавчу службу Благовіщенського районного відділу ОСОБА_4 не повідомив, тим самим приховав свої доходи, що підлягають облікові при відрахуванні аліментів. Таким чином, маючи змогу сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 , на утримання дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були встановлені Ульяновським районним судом, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, завідомо знаючи про протиправність своїх дій, не сплачував,

Враховуючи вище викладене ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду на утримання дітей аліментів, внаслідок чого станом на 01.09.2018 року утворилась заборгованість в сумі 74582 грн., що сукупно становить суму виплат більше, як за 3 місяці.

У зв`язку з несплатою аліментів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 за період з 01.04.2011 року по 01.04.2015 року виплачено тимчасову державну допомогу на суму 28155,34 грн.

За результатами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою раніше судимою за злочин передбачений ст. 164 КК України, тобто за ч.2 ст.164 КК України.

ОСОБА_4 визнав себе винним і пояснив, що протягом вказаного періоду аліменти не сплачував, знає про рішення суду, а також його викликали у відділ ДВС та попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Заборгованість зобов`язується погасили поступово.

Враховуючи покази обвинуваченого, те, що він не оспорює вказані в обвинувальному акті фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), оскільки судом встановлено, що маючи обов`язок за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дітей, обвинувачений будучи працездатним, маючи доходи, з яких повинен був сплачувати аліменти, але безпричинно не робив цього. Сукупна заборгованість становить суму виплат більше, як за 3 місяця, що є злісним ухиленням від сплати аліментів.

При цьому суд приходить до висновку про те, що кваліфікація обвинуваченого за ч.2 вказаної статті як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, свого підтвердження не знайшла, виходячи з такого.

Судимість ОСОБА_4 за вироком Уляновського районного суду Кіровоградської област від 15.08.2011 року і за ч.1 ст.164 КК України погашена.

Відповідно до ч.2 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 337 КПК України, відповідно до якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тому кваліфікація діяння ОСОБА_4 підлягає зміні з ч. 2 ст.164 КК України на ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості.

Обвинувачений не судимий, здоровий, працездатний, має на утриманні 2 дітей. За місцем проживання негативно не характеризується.

Обставин, що пом`якшують покарання, по справі не вбачається.

Обставин, що обтяжують покарання, по справі не вбачається.

Відповідно до досудової доповіді виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений є здоровим, працездатним, має істотну заборгованість зі сплати аліментів, має на утриманні 2 дітей, тому суд вважає недоцільним призначати йому покарання у вигляді штрафу і вбачає за необхідне призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 321, 323, 324, ч. 3 ст. 337 КПК України,-

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України й призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1