Провадження № 1-кп/522/267/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури № 3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003569 від 26.10.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У порядку ст. 331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити на 60 днів строк запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні запобіжних заходів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цього обвинуваченого, та просила обрати домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цього обвинуваченого, та просив змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожний окремо, у судовому засіданні погодились із думками захисників.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ст. 9 Конституції України, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначених обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд приймає до уваги те, що ризики, враховані при обранні міри запобіжного заходу цьому обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому.

На підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст. 197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вчиненого із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вчиненого із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так як інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 371, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.03.2019 р.

Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.02.2019 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

22.01.2019