Справа №463/7790/18
Провадження №1-кс/463/2348/18
У Х В А Л А

29 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Скаргу мотивує тим, що він 26.12.2018 року подав відомості слідчому територіального відділення ДБР у м. Львові ОСОБА_6 ,які були внесені слідчим до протоколу усної заяви про злочини: експерта судової експертизи ЛНДЦІ ОСОБА_7 , службових осіб Львівської міської ради, прокуратури Львівської області та працівників ГУ НП у Львівській області про вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ст.. 28, ст..364, 364-1, 384 КК України. Після цього отримав корпію даного протоколу та став очікувати внесення в ЄРД та визнання його потерпілим, однак всупереч ч.1 ст. 214 КПК України така інформація не була внесена до ЄРДР.
В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав покликаючись на доводи викладені в ній. Просив скаргу задовольнити. Крім того пояснив, що жодного протоколу усної заяви працівниками ДБР не складалося, а всі обставини були усно ним повідомлені ОСОБА_6 . В судовому засіданні просить вважати також що в своїй скарзі він пропустив інформацію про подану в ДБР скаргу, яка була зареєстрована в ТУ ДБР у м. Львові 26.12.2018 року і просить внести відомості в ЄРДР стосовно обставин викладений в даній скарзі.
Представник ТУ ДБР у м. Львові в судовому засіданні заперечив проти скарги з тих підстав, що скаржником не представлено жодного протоколу прийняття усної заяви, оскільки такий протокол ніким з працівників ДБР не складався.
Заслухавши пояснення скаржника, представника ТУ ДБР у м. Львові, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.
Як ствердив в свої скарзі скаржник 26.12.2018 року подав відомості слідчому територіального відділення ДБР у м. Львові ОСОБА_6 ,які були внесені слідчим до протоколу усної заяви про злочини: експерта судової експертизи ЛНДЦІ ОСОБА_7 , службових осіб Львівської міської ради, прокуратури Львівської області та працівників ГУ НП у Львівській області про вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ст. 28, ст.364, 364-1, 384 КК України. Після цього отримав корпію даного протоколу та став очікувати внесення в ЄРД та визнання його потерпілим, однак всупереч ч.1 ст. 214 КПК України така інформація не була внесена до ЄРДР. В судовому засіданні скаржник визнав, що жодного протоколу усної заяви про внесення в ЄРДР не скаладалося з невідомих причин.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Як ствердив в свої скарзі скаржник 26.12.2018 року подав відомості слідчому територіального відділення ДБР у м. Львові ОСОБА_6 ,які були внесені слідчим до протоколу усної заяви про злочини: експерта судової експертизи ЛНДЦІ ОСОБА_7 , службових осіб Львівської міської ради, прокуратури Львівської області та працівників ГУ НП у Львівській області про вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ст. 28, ст. 364, 364-1, 384 КК України. Після цього отримав копію даного протоколу та став очікувати внесення в ЄРД та визнання його потерпілим, однак всупереч ч.1 ст. 214 КПК України така інформація не була внесена до ЄРДР. В судовому засіданні скаржник визнав, що жодного протоколу усної заяви про внесення в ЄРДР не скаладалося з невідомих причин, а отже відсутні докази подання відомостей про внесення в ЄРДР.
Твердження скаржника, що ним було допущено описку в прохальній частині своєї скарги, а саме в тому, що він просить внести відомості до ЄРДР не тільки з протоколу усної заяви, а і ще й скарги поданої в ТУ ДБР у м. Львові не можна брати до уваги, адже слідчий суддя розглядає скаргу подану в порядку ст. 303 КПК України виключно в межах поданої скарги і не вправі самостійно виходити за такі межі. Крім того процесуальний документ поданий в.о. директора ТУ ДБР у м. Львові сам скаржник вважає скаргою, а не заявою про внесення відомостей до ЄРДР стосовно вчинених кримінальних правопорушень.
З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1