Справа № 591/825/19
Провадження № 1-кп/591/391/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000069 від 08.01.2019 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Суми, з середньо спеціальною освітою, зареєстрований та фактично поживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.. 89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Суми, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, працездатний, такий, що не працює та не навчається, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування встановлено, що :

07.01.2019 року ОСОБА_6 близько 18 год. 10 хв. перебуваючи в під`їзду будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 , побачили на стіні сходового майданчику, що розташований в приміщенні вказаного під`їзду відеокамеру марки «AV Tech KRC-136ZELTP», належну ОСББ «Інтер 41А». У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел та таємне викрадення вказаної відеокамери.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виглядів спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи корисливий мотив з прямим умислом на незаконне збагачення, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заздалегідь домовившись, шляхом вільного доступу, таємно користуючись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зірвали зі стіни відеокамеру марки «AV Tech KRC-136ZELTP» , вартістю 437 грн., тим самим заподіяли матеріального збитку на зазначену суму.

Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення поєднаному із попередньою змовою з ОСОБА_7 , викраденні майна ОСББ «Інтер 41А» на суму 437 грн, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна(крадіжці), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинений за попередньою змовою групою осіб»..

В судовому засіданні стороною обвинувачених заявлено клопотання про затвердження судом угод про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими, які вони уклали в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даними угодами потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені дійшли згоди щодо пред`явленого обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених, яка відповідає кваліфікації державного обвинувачення кожного з них.

Обвинувачені у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

В угоді сторонами зазначено, що визначена потерпілим ОСОБА_4 повністю відшкодована обвинуваченими і жодних додаткових претензій до обвинувачених не має.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені повинні понести:

- ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченими про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачені в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену в ній міру, при цьому беззастережно визнали себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатні реально виконати призначене покарання шляхом сплати штрафу.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену ними кожному з них міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими обвинувачені, цілком кожний розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачені вчинили злочини за якими їм висунуте обвинувачення.

З урахуванням характеризуючих даних обвинувачених, в тому числі їх молодого віку, щирого каяття, відшкодування шкоди потерпілій стороні, те що вони ніде на обліках не перебувають, вчинили злочини вперше, від яких тяжких наслідків не настало та інших пом`якшуючих обставин покарання, які викладені в угоді про примирення, суд вважає за можливе затвердити вказану угоду.

Запобіжні заходи обвинуваченим не обирався та суд не вбачає підстав для їх обрання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоди від 26.02.19 р. та 23.02.19 року про примирення між представником потерпілого - ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно.

Визнати винними:

ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Речові докази: відеокамеру «AV Tech KRC-136ZELTP», 480 ТВЛ,3.6 мм,, що зберігається у камері схову Сумського ВП (постанова слідчого від 10.01.2019 року) знищити, диски лазерних систем зчитування з відеозаписами з камер відеоспостереження в приміщенні під`їзду 1 буд. АДРЕСА_3 в період часу з 18 год. до 18-20 год. 07.01.2019 року, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000069 залишити в матеріалах наглядового провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_8 -Когер