УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «Авто-Граніт» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107, клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 10 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року старший слідчий з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області підполковник податкової міліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотання про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідування відповідних відомостей стали матеріали документальної перевірки, проведеної контролюючим органом.

Так, Вільнянською ОДПІ Запорізькій області Державної податкової служби (далі Вільнянська ОДПІ) було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Авто Граніт» () за період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року, на підставі якої складено акт від 02.08.2012 року за № 316/22/30567739.

За результатами перевірки, Вільнянською ОДПІ Запорізькій області 17.08.2012 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № , № (далі ППР), на підставі яких ТОВ «Авто Граніт» донараховані наступні податкові зобов`язання, а саме податок на прибуток на суму 2 188 тис. грн. та податок на додану вартість на суму 2 472 тис. грн. Всього податків на суму: 4 660 тис. грн.

Однак, ТОВ «Авто Граніт» були оскаржені зазначені ППР у судовому порядку. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2013 року, по справі № 0870/8011/12 позов ТОВ «Авто Граніт» задоволений, ППР № , № визнані протиправними та скасовані.

Рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Не погоджуючись із ухвалою касаційного суду Вільнянська ОДПІ звернулась з заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстав неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України норм матеріального права.

Постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 02.12.2015 року, рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Авто Граніт» про визнання протиправними та скасування ППР від 17.08.2012 року № , № , прийнятих Вільнянською ОДПІ - відмовлено.

Рішення судів набрали законної сили. Отже донараховані суми податкових зобов`язань ТОВ «Авто Граніт» з податку на прибуток та ПДВ є узгодженими.

Зазначені донараховані податкові зобов`язання ТОВ «Авто Граніт» до бюджету не погашені, у зв`язку з чим зазначене підприємство на теперішній час має податковий борг.

09.07.2013 року постановою слідчого кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Але, постановою першого заступника прокурора Запорізької області від 22.10.2018 року, постанову слідчого від 09.07.2013 року про закриття кримінального провадження скасовано, у кримінальному провадженні визначено підслідність за СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області.

При здійсненні досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Авто Граніт» (код ) протягом періоду з 01.08.2009 року по 31.03.2012 року, шляхом декларування операцій з придбання товарів та послуг у БВП «Строитель-плюс» (код ) та ТОВ «Бренд Строй» () ухилилися від сплати податку на прибуток в сумі 2 188 тис. грн. та податку на додану вартість в сумі 2 472 тис. грн., всього на суму 4 660 тис. грн., що є особливо великим розміром.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом періоду з 01.08.2009 року по 31.03.2012 року ТОВ «Авто Граніт» в податковій звітності формувало податковий кредит та витрати з оподаткування при декларуванні взаємовідносин, які нібито відбувались між вказаним підприємством та БВП «Строитель-Плюс» і ТОВ «Бренд Строй» щодо отримання ТОВ «Авто Граніт» послуг з авторемонту, навантаження будівельних матеріалів, будівельних послуг, поставки автозапчастин, дизельного палива, граніту, відсіву, щебеню тощо.

Вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013 року, за фактом придбання суб`єкту підприємницької діяльності БВП «Строитель-Плюс» з метою прикриття незаконної діяльності засновника ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України та призначене покарання.

Як зазначає слідчий, допитана в якості свідка засновник та директор ТОВ «Бренд Строй» ОСОБА_7 пояснила, що погодилася зареєструвати на своє ім`я зазначене підприємство виключно на прохання іншої особи. Будь-яку фінансово-господарську діяльність ТОВ «Бренд Строй» ОСОБА_7 не здійснювала, договори від імені ТОВ «Бренд Строй» не укладала, звітність не склала дала та не підписувала. Про господарські відносини між ТОВ «Бренд Строй» з БВП «Строитель-Плюс» та ТОВ «Бренд Строй» ОСОБА_7 нічого не відомо, оскільки діяльністю ТОВ «Бренд Строй» вона ніколи не займалася.

Станом на теперішній час ТОВ «Авто Граніт» має податковий борг до Державного бюджету України, що слідчий підтверджує довідкою (інформацією) від 31.01.2019 року № 1528-59 виданою відділом погашення боргу Вільнянського управління ГУ ДФС у Запорізькій області на загальну суму 12 408 258,87 грн., у тому числі з податку на прибуток в сумі 5 948 693,53 грн. та з податку на додану вартість в сумі 6 459 565,34 грн.

Посилаючись на те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Авто Граніт» є доказом злочину та за санкцією ч. 3 ст. 212 КК України підлягають можливої конфіскації, слідчий просив накласти арешт на грошові кошти, у розмірі, співмірному розміру шкоди, що не перевищує 12 408 258 грн. 87 коп., які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Авто Граніт» (), а саме: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (російський рубль), № НОМЕР_1 (долар США), які відкрито АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313). Заборонити ТОВ «Авто Граніт» () та АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з вищезазначених банківських рахунків, за винятком операцій зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, а також визначених органом сум грошових зобов`язань. Зобов`язати службових осіб банківської установи АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) надати письмову інформацію про залишок грошових кошті, що знаходяться на вищевказаних рахунках, які належать та використовуються ТОВ «Авто Граніт» () на момент отримання ухвали суду про накладення арешту, а також щомісяця до 30 числа надавати таку інформацію ініціатору винесення подання за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, Слідче управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши прокурора, думку щодо клопотання представника ТОВ «Авто-Граніт» ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. l «Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження, службові особи ТОВ «Автограніт» в період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року при здійсненні фінансово-господарських діяльності з БВП «Будивельник-Плюс» () та ТОВ «Бренд Буд» () навмисно ухилилися від сплати податку на прибуток в сумі 2 188 тис. грн. та податку на додану вартість в сумі 2 472 тис. грн. Всього на суму 4 660 тис. грн.
Звертаючись до слідчого судді з вказаним клопотанням, як на правову підставу накладення арешту сторона кримінального провадження посилається на положення п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий має довести щодо існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеню, що може бути підставою до застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Однак зі змісту клопотання вбачається, що слідчим не наведено достатньо доказів та в повній мірі не обґрунтовано необхідність накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Авто Граніт» () які відкриті в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), як то вимагає ст. 170 КПК України.
Згідно клопотання слідчий зазначає, що грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Авто Граніт» (), які відкриті в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), є доказом злочину, а тому з метою забезпечення можливої в майбутньому конфіскації майна як вид у покарання, на думку органу досудового розслідування слід накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Авто Граніт».
При цьому, доводи слідчого які б свідчили про те, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Авто Граніт» є доказом злочину є хибними, оскільки відомості на підтвердження зазначеного вище матеріали кримінального провадження, які надані в провадження слідчого судді (а це лише витяг з ЄРДР, постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження, акт перевірки, рішення судів, протокол допиту свідка) не містять, та вказане не дає слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність передбачених ст. 170 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.
Слід зазначити, що висновок слідчого не може базуватися на припущеннях, це заборонено законом і такі доводи не можуть бути підставою для прийняття слідчим суддею законного та справедливого рішення.

Як зазначалося вище арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Проте, вказані обставини прокурором у судовому засіданні доведені не були і матеріали клопотання такі відомості не містять.
За таких обставинах, з`ясувавши відповідність заходу забезпечення кримінального провадження, який просить застосувати слідчий, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість задоволення клопотання про накладення арешту на грошові кошти банківських рахунків, що належить ТОВ «Авто Граніт», оскільки особа, якою подане клопотання до суду, та прокурор у судовому засіданні не довели необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, у звязку з тим, що слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено необхідності арешту майна, слідчий суддя вважає клопотання безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Авто Граніт» (), які відкрито АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, та заборони ТОВ «Авто Граніт» та АТ ««Укрексімбанк» (МФО 322313) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з вищезазначених банківських рахунків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 лютого 2019 року.

Повний текст ухвали виготовлений 19 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1