Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1/19
Провадження № 1-кп/499/36/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2019 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження №0000319 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богунове Іванівського району Одеської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніше не судимий, освіта середня, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , тобто обвинувачений, проходячи строкову військову службу на посаді заступника начальника обслуговування бойової машини військової частини НОМЕР_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, а також в порушення положень Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17 червня 1992 року, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року) точної судом не встановлено, у вересні місяці 2017 року, перебуваючи на навчаннях в 235-тому міжвидовому центрі підготовки військових частин та підрозділів, загально-військового полігона першої категорії, який розташований на півдні України - в Миколаївській області, на відстані 40 км від міста Миколаєва, під час риття окопів знайшов бойовий припас, а саме гранату РГД-5 з маркуванням «130-74Т» та запалом -74 УЗРГМ 583, яку в подальшому переховав на території того ж полігону.

Надалі, в грудні 2017 року ОСОБА_4 перебуваючи у відпустці по місцю свого мешкання по АДРЕСА_1 поїхав до м. Херсон де на полігоні «Широкий Лан» відкопав заховану раніше гранату з запалом та перевіз її до місця свого мешкання. У період з грудня 2017 року по 23 жовтня 2018 року ОСОБА_4 зберігав вищевказані боєприпаси в підсобному приміщенні під стріхою, за місцем мешкання. АДРЕСА_1 .

23.10.2018 року в ході проведення обшуку згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, по місцю мешкання ОСОБА_4 в підсобному приміщенні під стріхою було виявлено та вилучено гранату РГД-5 з маркуванням 130-74-Т та запал з маркуванням 173-74 УЗ РГМ 583.

Згідно висновку експерта №132-В від 10.12.2018 корпус ручної осколкової гранати РГД-5 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин, запал УЗРГМ призначений для ініціювання вибуху розривного заряду гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42 є засобом підриву та належить до бойових припасів. В сукупності корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ є ручною осколковою гранатою РГД-5 яка є промислово виготовленим вибуховим пристроєм та належить до бойових припасів.

В судовому засіданні обвинувачений визнав винним себе з повному обсязі, щиро розкаювався, зазначив, що дійсно у вересні 2017 року перебував на військових навчаннях в Херсонській області та знайшов гранату у розібраному стані, вирішив її переховати, та надалі у грудні 2017 року поїхав зі свого місця мешкання до м. Херсону та на полігоні відкопав раніше сховану гранату у розібраному стані, привіз її до місця свого мешкання та сховав її на горищі, залишивши гранату собі у якості сувеніру. При цьому повідомив суду, що розумів що такі дії є незаконними.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, так як ОСОБА_4 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України є доведеною, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 67 КК України враховує обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання провини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні міри покарання суд також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинення злочину не потягло негативних наслідків для суспільства, враховуючи досудову доповідь на обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства,

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах відповідної статті Особливої частини КК України, а саме ч.1 ст.263 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов по справі не поданий.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжні заходи не застосовувались.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності зі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ували Іванівського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року на гранату РГД-5 з маркуванням 130-74-Т та запал з маркуванням 173-74 УЗ РГМ 583.

Речові докази, а саме гранату РГД-5 з маркуванням 130-74-Т та запал з маркуванням 173-74 УЗ РГМ 583- знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави у розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 00 копійки.

Запобіжні заходи не застосовувались.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1