В И Р О К
іменем України

04 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000880 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Таранівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню технічну освіту, розлучений, працює слюсарем-ремонтником на Південній залізниці СМЕУ - 3, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

05 вересня 2017 року близько 11:00 години в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області в магазині "Госптовари", розташованому по вул. Привокзальній, між ОСОБА_6 та його колишньою дружиною ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник непрямий умисел на завдання тілесного ушкодження ОСОБА_5 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_5 та правою рукою схопив її за праве плече та почав трясти, в процесі чого, розмахуючи кулаком перед її обличчям, завдав останній один удар в обличчя, чим спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на внутрішній поверхні правого плеча, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забитих ран на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи зліва і справа.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду частково визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин, між ним та потерпілою виникла сварка з приводу його участі у спілкуванні з їхньою дитиною. При цьому він схопив потерпілу лівою рукою за плече та декілька разів смикнув за плече, при цьому міг і нанести їй удар в обличчя. Стверджував, що конфлікт був спровокований самою потерпілою та її батьками, які не дають йому можливості спілкуватися зі спільною з потерпілою дитиною. З цих підстав він повністю заперечує проти вимог позовної заяви про відшкодування моральної шкоди.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у повному обсязі підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 показала про обставини, за яких між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_6 05.09.2017 близько 11:00 години виникла сварка, під час якої останній висловив на її адресу образи, а потім підійшов та схопив її за праве плече і почав трясти, при цьому, махаючи рукою, завдав удару в область обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження.

Крім того, обставини, за яких 05 вересня 2017 року ОСОБА_6 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , зафіксовані у заяві потерпілої про вчинений у відношенні неї злочин. (а. п. 31).

Наявність у потерпілої ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження та легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке було завдано їй обвинуваченим ОСОБА_6 05.09.2017, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №102-Зм/18 від 28.08.2018 та висновком фахівця №157-Зм/17 від 07.09.2017. (а. п. 35, 39, 40).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_6 є винним в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості;

- відсутність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених статтею 66 Кримінального кодексу України, та обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який раніше не судимий (а. п. 46), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 47); має постійне місце роботи, розлучений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порядок участі у вихованні та спілкуванні з якою визначено висновком Зміївської РДА, як органу опіки та піклування, від 10.11.2017 (а. п. 44, 49, 50).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 15% його заробітку на строк в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Потерпіла ОСОБА_5 у позовній заяві просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди (а. п. 16-21).

В обґрунтування вимог щодо відшкодування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вона внаслідок протиправних дій обвинуваченого відчуває себе приниженою та незахищеною, перебуває у стресовому стані, відчуває тривогу при згадуванні нападу на неї, побоюється перебувати на вулиці, якщо поряд немає сторонніх осіб, їй спричинено моральні страждання, що виявилися у негативних змінах її життя, емоційних реакціях при згадуванні обставин нападу на неї.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 не визнав та заперечував проти його задоволення.

Виходячи з конкретних обставин та ступеню тяжкості вчиненого у відношенні потерпілої ОСОБА_5 злочину, характеру спричиненої моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає повному задоволенню на суму 5000 грн 00 к.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винним у злочині, передбаченому частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді виправних робіт за місцем роботи на строк 8 (вісім) місяців з відрахуванням в доход держави п`ятнадцяти відсотків із його заробітку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн 00 к. на відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1