УХВАЛА

23 листопада 2018 року
м. Київ

справа № 310/5180/14-к
провадження № 51-6617ск17
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року,
в с т а н о в и в:

Захисник, порушивши питання про поновлення строку касаційного оскарження, звернувся до суду касаційної інстанції з питанням перевірки вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

За матеріалами провадження за скаргою, 14 березня 2018 року було проголошено ухвалу Апеляційного суду Запорізької області. Однак із цією касаційною скаргою захисник звернулася до Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) лише 14 листопада 2018 року (згідно з відміткою на конверті), тобто після закінчення строку касаційного оскарження.

Суть доводів ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до того, що 12 жовтня 2018 року нею було укладено договір про надання правової допомоги засудженому ОСОБА_5 та лише 7 листопада 2018 року отримано копії оскаржених судових рішень. Тому захисник вважає, що процесуальний строк пропущено на незначний час та з незалежних від неї обставин, що слугує підставою для поновлення їй указаного строку.

Проте, наведені доводи не можна визнати спроможними.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, засуджений ОСОБА_5 мав захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і сторона захисту не була позбавлена можливості у межах установленого ст. 426 КПК строку звертатися до Суду з касаційними скаргами, які відповідають вимогам ст. 427 вказаного Кодексу. Отже, укладення договору про надання правової допомоги з іншим захисником саме по собі не є підставою для поновлення процесуального строку.

Таким чином, прийнятних аргументів на підтвердження поважності причин, через які сторона захисту не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом установленого законом процесуального строку в клопотанні не наведено, і правових підстав для його задоволення Суд не вбачає.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 14 березня 2018 року відмовити, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3