АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/150/19 Справа № 711/1732/19 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000067 від 26.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 26.03.2018 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, діючи з корисливих мотивів разом та за попередньою змовою з іншими особами, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та зберігав його для подальшого збуту.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 домовились про збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, ОСОБА_11 , якому працівниками правоохоронних органів було доручено проведення оперативної закупки такої речовини.

9 жовтня 2018 року близько 15 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку за адресою АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_11 та збув йому психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 7,618 г.

15 листопада 2018 року під час проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , та під час його особистого обшуку виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з трьома фольговими згортками з порошкоподібною речовиною білого кольору з жовтим відтінком, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

26 лютого 2019 року старший слідчий в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності ОСОБА_7 , з метою конфіскації майна як виду покарання, із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на ? частину квартири АДРЕСА_3 , яка належить йому на праві спільної часткової власності, шляхом заборони відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала вмотивована тим, що оскільки ОСОБА_7 у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого злочину, загрожує таке покарання як конфіскація майна, накладення арешту на майно підозрюваного є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 27.02.2019 року, а також внесення відомостей про кримінальне правопорушення суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 до ЄРДР та проведення досудового слідства.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 31, 35 КПК України, оскільки суддя, який брав участь у розгляді клопотання про накладення арешту на майно, не обирався через автоматизовану систему документообігу та на ухвалі відсутній електронний цифровий підпис, що є порушенням ч. 6 ст. 371 КПК України.

Апелянт також зазначає, що слідчий суддя послався на штучно створені документи, так як на даний час власником майна, на яке накладено арешт, є не ОСОБА_7 , а його рідна сестра.

Апелянт вважає, що постановлення оскаржуваної ухвали підпадає під ознаки дисциплінарного проступку відповідно до ст. 100 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог та наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, міркування прокурора та слідчого ОСОБА_12 про законність, обгрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В п.3 ч.2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вказані вимоги КПК України слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді справи виконані.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано з метою забезпечення кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на належне підозрюваному ОСОБА_7 нерухоме майно - ? частину квартири АДРЕСА_3 , яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.02.2019 року, належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 22.02.2011 року (а.с. 9).

Апелянтом не надано відповідних доказів належності вказаного нерухомого майна не йому, а його рідній сестрі, тому посилання ОСОБА_7 на незаконність накладеного слідчим суддею арешту на майно є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду даного клопотання слідчого не обирався через автоматизовану систему документообігу суду спростовуються Протоколом автоматичного визначення слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2019 року, яким визначено слідчого суддю ОСОБА_1 (а.с. 10).

Посилання ОСОБА_7 на відсутність електронного цифрового підпису ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.02.2019 року у даній справі спростовуються наявністю даної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на викладене, порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 ? частину квартири АДРЕСА_3 , прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування, як того просить апелянт, відсутні.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та проведення досудового слідства не належить до повноважень суду апеляційної інстанції, визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000067 від 26.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :