Справа №333/1240/19
Провадження №1-кс/333/541/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003618 від 31.10.2018 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2019 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 2018 року за матеріальну винагороду в розмірі близько 5000 грн. займається зняттям та перепрограмуванням роботи процесора за допомогою шкідливого програмного забезпечення і подальшим встановленням електричних лічильників мешканцям м. Запоріжжя, тим самим змінюючи проміжок часу у тарифних планах день-ніч та, відповідно, зменшуючи оплату по ним на користь користувача послуг. 02.03.2019 року слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого з дозволу власника вищезазначеного помешкання - ОСОБА_6 , 1986 р.н., в присутності двох понятих, оглянуто стіну будинку, на якій виявлено та вилучено електричний лічильник МТХ 1А10.DF 2Z0-CD4 з печатками та пломбами до нього. Зазначені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0003618 від 31.10.2018 року, з подальшим направлення вищевказаного лічильника на експертизу. У зв`язку з чим, слідчий просить суд накласти арешт на зазначене вище вилучене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд приходить до висновку про розгляд заявленого клопотання за відсутності слідчого та особи, у володінні якої перебуває майно, за наявними в матеріалах клопотання доказами.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що 31.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 361 КК України (кримінальне провадження №0003618).

Заявлене клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

До матеріалів клопотання додані копії документів, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.. 40 КПК України) від 01.11.2018 року, рапорт старшого інспектора ВКП в Запорізькій області Придніпровського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НП України, протокол допиту свідка від 22.11.2018 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2018 року, вимога УІТ (ВІТ) ГУНП в Запорізькій області від 15.11.2018 року, заява ОСОБА_5 про видачу паспорта від 24.10.2008 року, відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання УДМС України від 15.11.2018 року, заява ОСОБА_6 , протокол огляду місця подій від 01.03.2019 року, протокол обшуку від 01.03.2019 року.

Таким чином, заявлене клопотання про арешт майна складено у відповідності до норм ст. 171 КПК України.

Відповідно до протоколу огляду від 01.03.2019 року, під час проведення огляду слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області виявлено та вилучено електричний лічильник МТХ 1А10.DF 2Z0-CD4 з печатками та пломбами до нього.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що, у разі не накладення арешту, вказане майно може бути відчужено, зіпсовано або передано іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Більше того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на визначене вище майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
2.Накласти арешт на електричний лічильник МТХ 1А10.DF 2Z0-CD4 з печатками та пломбами до нього, з метою їх збереження та подальшого не відчуження.

3.Електричний лічильник МТХ 1А10.DF 2Z0-CD4 з печатками та пломбами до нього залишити на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Космічній, 40.

4.Копію ухвали не пізніше наступного дня після її винесення направити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1