ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
12 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.05.2017 року на автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 . у кримінальному провадженні № 0000045, внесеному до ЄРДР 01.02.2017 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, власника майна ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу посилаючись на те, що вона постановлена з істотними процесуальними порушеннями, оскільки слідчий суддя призначив справу до розгляду без його повідомлення.

Мотиви суду

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначений та регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Так, згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

В ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, не включена до вказаного переліку.

Стаття 174 КПК України , яка регулює порядок скасування арешту майна, також не містить норми, щодо можливості оскарження в апеляційному порядку такого рішення.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому, слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, який у своїх прецедентних рішеннях наголошуючи на тому, що згідно пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право звернення до суду, зазначає й про те, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, визначенням вичерпного переліку ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що учасники кримінального провадження мають поважати остаточне рішення, прийняте судом, на що наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», відповідно до якого жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Таким чином, оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, яка відповідно до положень КПК не підлягає оскарженню, ставить під сумнів прогнозованість і стабільність судових рішень, ухвалених за відповідною процедурою, що з огляду на принцип правової визначеності є неприпустимим.

Також, слід наголосити, що згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, і саме в такий спосіб реалізується право на судовий контроль законності такого рішення.

Ухвала колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області, на яку посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі , не може мати преюдиційне значення , оскільки чинним законодавством не передбачено покладення обов`язку враховувати висновки суду апеляційної інстанції.

Окрім викладеного, слід звернути увагу на те, що у даному випадку предметом оскарження є рішення слідчого судді , постановлене за результатами розгляду клопотання , поданого в порядку ст. 174 КПК України , воно відноситься до переліку рішень , передбачених кримінальним процесуальним законодавством та прийняте слідчим суддею в межах повноважень , наданих йому Законом, а тому відсутні підстави перевірки вказаної ухвали слідчого судді на підставі ч. 6 ст. 9, ст. 24 України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, з огляду на те, що ухвала слідчого судді оскарженню у встановленому порядку не підлягає, законні підстави для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 392, 399 КПК України , -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Полтавського
апеляційного суду ОСОБА_2