Справа №636/4743/18
Провадження №1-кс/636/1275/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Чугуївського міського суду Луганської області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 17.08.2018 року про закриття кримінального провадження за №000704, внесеного до ЄРДР 01.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

07.11.2018 року слідчим суддею Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_3 заявлено самовідвід з тих підстав, що в його провадженні знаходилась цивільна справа за №636/1048/17 за позовом ОСОБА_4 до СТ «Милосердя» товариства інвалідів Фрунзенського району м. Харкова та голови СТ «Милосердя» ОСОБА_5 , АК «Харківобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, під час розгляду зазначеної справи, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Вищої ради правосуддя, відносно скарги суддею ОСОБА_3 члену Третьої Дисциплінарної палати ВРП надавались письмові пояснення. Таким чином, на думку слідчого судді ОСОБА_3 факт звернення ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя на його дії в рамках розгляду зазначеної цивільної справи може викликати сумніви в упередженості слідчого судді щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід (самовідвід) під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Зі змісту ст. 81 КПК України слідує, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього кодексу.

При розгляді відводу (самовідводу) має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді, що передбачено ч. 3 ст. 81 КПК України.

Зі змісту ст. 135 КПК України слідує, що особа може бути викликана до суду в тому числі і шляхом здійснення виклику по телефону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 та ч. 1 ст. 135 КПК України було повідомлено про розгляд заяви про самовідвід слідчого суддю ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 та представника Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. Від слідчого судді ОСОБА_3 будь-яких пояснень суду не надавалось. ОСОБА_4 надіслав суду заяву, в якій просив розглянути самовідвід слідчого судді без його участі, проти заяви не заперечував. Суд, відповідно до вимог ст. 81 КПК України, вважає можливим розглянути заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 за відсутності вказаних осіб.
Відповідно до вимог ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Суд дослідивши зміст заяви про самовідвід та матеріали скарги, приходить до наступного:
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 КПК України і їх перелік є вичерпним. Так, пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Статтею 2 цього закону передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Так, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі, а відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії" та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії", правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Ретельно дослідивши саму заяву про самовідвід та матеріали скарги ОСОБА_4 , доказів наявності будь-яких обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 та відповідно, про наявність підстав для самовідводу з мотивів, зазначених в його заяві, судом не встановлено. Те, що суддя ОСОБА_3 раніше вже приймав участь у розгляді іншої цивільної справи за участю ОСОБА_4 , який скаржився на суддю до Вищої ради правосуддя, жодним чином не може свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області і, як наслідок, не тягне за собою підстав для самовідводу.
Оскільки судом не було встановлено жодних обґрунтованих підстав для самовідводу у відповідності до вимог ст. ст. 75, 76 КПК України, заявником не доведено наявності перешкод для винесення об`єктивного рішення по скарзі ОСОБА_4 та можливості виникнення сумніву в неупередженості слідчого судді у стороннього спостерігача, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про самовідвід слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 17.08.2018 року про закриття кримінального провадження за №000704, внесеного до ЄРДР 01.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя