Справа № 461/335/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/216/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання 1 (одного) року 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання та взяття під варту, тобто з 18.01.2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено повністю.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він в період з 02 жовтня 2017 року до 15 січня 2018 року на території м.Львова повторно таємно викрав належне майно - ОСОБА_9 на загальну суму 8000 гривень, ОСОБА_10 на загальну суму 1249 гривень 84 копійок, ОСОБА_11 на загальну суму 400 гривень, ОСОБА_12 на загальну суму 4000 гривень, ОСОБА_13 на загальну суму 1500 гривень, ОСОБА_14 на загальну суму 1600 гривень, ОСОБА_15 на загальну суму 1300 гривень, ОСОБА_16 на загальну суму 1700 гривень, ОСОБА_17 на загальну суму 2100 гривень, ОСОБА_18 на загальну суму 700 гривень, ОСОБА_19 на загальну суму 2100 гривень, ОСОБА_20 на загальну суму 1200 гривень, та ОСОБА_21 на загальну суму 10 000 гривень.
Не погоджуючись із даним вироком, прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Галицького районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, змінити в частині призначення покарання. Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на застосування ст.71 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим на підставі ч.4 ст.70 КК України , шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, та покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2018 року, до остаточного покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував ст.71 КК України, оскільки кримінальні правопорушення ОСОБА_7 вчинив до 09 лютого 2018 року, а тому, на її думку, суду необхідно було застосувати положення ч.4 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання за даним вироком та за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2018 року, за сукупністю злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким не оспорюються і яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, зокрема ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, тобто за сукупністю злочинів, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з матеріалами провадження, 09 лютого 2018 року вироком Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України, із врахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року та ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, призначено йому остаточне покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) днів позбавлення волі.

З вироку Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року вбачається, що злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнано винним, скоєно ним у період з 08 грудня 2017 року до 13 січня 2018 року.
Поряд з тим, у кримінальному провадженні за оскаржуваним вироком ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у період з 02 жовтня 2017 року до 15 січня 2018 року.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання суд першої інстанції на підставі ст.71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року, злочини, за яким його визнано винним, скоєно ним до постановлення попереднього вироку, що свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування ст.71 КК України.
Поряд з тим, як встановлено апеляційним судом, 25 липня 2018 року вироком Личаківського районного суду м.Львова, який на час розгляду апеляційної скарги набрав законної сили, а саме 13 вересня 2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року призначено йому остаточне покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) днів позбавлення волі.

Таким чином, покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2018 року приєднано до покарання за вироком цього ж суду від 25 липня 2018 року, який набрав законної сили, відтак колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного вироку покликання на призначення покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року та остаточного призначення ОСОБА_7 покарання 1 (одного) року 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за інкримінований йому злочин суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, який характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку в диспансері КЗ ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» з 2011 року у зв`язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин, шкоду потерпілим не відшкодував, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, і відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обґрунтовано призначив покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. Таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції підлягає до зміни, а апеляційні вимоги прокурора до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку покликання на призначення покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2018 року та остаточного призначення ОСОБА_7 покарання 1 (одного) року 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання та взяття під варту, тобто з 18.01.2018 року.
У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4