Справа №279/1721/18
Провадження № 1-кп/279/403/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000279 стосовно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження №0000279 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші учасники судового провадження не заперечують проти обрання вказаного запобіжного заходу.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Впродовж тривалого часу суд позбавлений можливості розглянути дану справу через неявку в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 . Суд неодноразово застосовував примусовий привід обвинуваченого, до суду надавались рапорти працівників поліції, в яких зазначено, що ОСОБА_5 зобов"язувався з"явитися в судові засідання . Проте, вказані обов"язки залишились невиконаними.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, членів її сім`ї, свідків та очевидців, а також вчиненню інших злочинів чи правопорушень.
Разом з тим, ОСОБА_5 не працює, не має доходів та засобів для існування, не навчається, не одружений та не має на утриманні дітей, тобто не має стійких родинних зв`язків і перебуваючи на волі, має можливість ухилятись від слідства та суду.
Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання ,відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , не може запобігти переліченим ризикам, оскільки останній має схильність до вчинення умисних злочинів.
Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого тому що, особа, яка б заслуговувала на довіру та яка може поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що він не має стійких родинних зв`язків, матиме можливість впливати на свідків та потерпілого, інших учасників кримінального правопорушення.
При таких обставинах суд приходить до висновку про доцільність застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою і вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить нормальну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 . Разом з тим, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.
В даному випадку відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, у вигляді застави.
Вирішуючи дане питання, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів. Забезпечення таких стандартів, потребує від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, вирішуючи справу відповідно до вимог міжнародного та національного законодавства, при визначенні розміру застави, суд враховує положення ст.182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5ч.1ст.177 КПК України.
Суд приходить до висновку про необхідність визначення обвинуваченому застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762х20= 35240 гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і такий розмір застави не суперечить положенням ч.5ст.182 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.40, 131, 132, 176 178, п.5 ч.2 ст.183, 184, 194 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання і не може перевищувати шестидесяти днів.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1