УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/18158/18

Провадження № 1-кс/638/5218/18

07.12.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 року у провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаргу обґрунтовує тим, що 02.11.2018 року звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до військової прокуратури Харківського гарнізону та у заяві вказав, що вбачає в діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 ознаки складу злочинів, передбачених ст. 367, 426, 358 Кримінального кодексу України. Зазначена заява була преадресована 05.11.2018 року до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наведених обставин є підстави вважати, що в даному випадку має місце факт незаконної бездіяльності слідчого, відомості до ЄРДР внесені не були, а тому у заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду та просить визнати бездіяльність уповноваженої особи військової прокуратури Харківського гарнізону, яка виконуючи функцію слідчого, безпідставно не внесла відомості про кримінальне правопорушення за ого заявою неправомірною та зобов`язати внести ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути скаржнику.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги па рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник 02.11.2018 року звернувся до військової прокуратури Харківського гарнізону із заявою про вчинення кримінального правопорушення-злочину, дане звернення зареєстровано 02.11.2018 року.

Дана заява ОСОБА_2 військовою прокуратурою Харківського гарнізону була перенаправлена 05.11.2018 року до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Відповідно до статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Частиною 2, 3 цієї статті передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виходячи з вимог частини 1 статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, полягає у невнесенні вказаних відомостей впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Заявником оскаржується бездіяльність уповноваженої особи військової прокуратури Харківського гарнізону, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, при цьому заява про злочин була подана 02.11.2018 року, до Дзержинського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою заявник звернувся 03.12.2018 року, про що свідчить штамп відділення поштового зв`язку на конверті, тобто після спливу 10 днів з моменту бездіяльності.

Водночас заявник ставить питання про поновлення строку звернення до суду. Причину пропуску обґрунтовує тим, що інформацію про невнесення відомостей він отримав із запізнення, крім того не є фахівцем в галузі права та не обізнаний в правовому регулюванні та перебігу строків оскарження дій та бездіяльності органу досудового розслідування, а тому вимушений був звернутися до фахівця в галузі права, отримати необхідну інформацію та визначитися із подальшими діями.
Згідно статті 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту, або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).
Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу. Приписи КПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.
Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що для особи, яка оспорює бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання скарги була дата 03.11.2018 року, адже із повідомленням про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення-злочину заявник звернувся 02.11.2018 року відповідно.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом. Заявником не вказано та не підтверджено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду після закінчення строку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, а звернення до суду саме 03.12.2018 року після пошуку фахівця у галузі права необґрунтовано.Заявником не підтверджено належними та допустимими доказами, що допомога адвоката не могла бути надана раніше, чи не могла бути надана у період звернення із заявою, більш того зміст заяви свідчить про обізнаність заявника із приписами ст. 214 КПК України та іншими нормами. Інших поважних причин пропуску звернення до суду із скаргою заявником не наведено та доказів в обґрунтування цього суду не надано.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що скаргу подано після закінчення встановлених законом строків, тобто після закінчення 10-денного строку, при цьому також слід зазначити, що скаржник не був позбавлений права оскаржити рішення слідчого у встановлені законом строки, а тому скаргу необхідно повернути.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку з поважних причин на оскарження бездіяльності слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: