Справа №705/981/19
1-кп/705/566/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )
захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080від 19 січня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нью-Йорк, Сполучені Штати Америки, американця, громадянина Сполучених Штатів Америки, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нью-Йорк, Сполучені Штати Америки, американця, громадянина Сполучених Штатів Америки, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) 19.01.2019 року, близько 13 год. 58 хв. спільно з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), знаходячись на березі ставка по вулиці Визволителів в м. Умань Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, а саме прибули до місця розташування православного хреста, на якому встановлена скульптура із зображенням розп?яття ОСОБА_10 , що розташований на скелі поруч із ставком по вул. Визволителів м. Умань Черкаської області, після чого, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), реалізуючи свій умисел, з хуліганських спонукань, направлений на руйнування скульптури розп?яття ОСОБА_10 , взявшись лівою рукою за нижню частину скульптури, почав її смикати, потім, з хуліганських спонукань, направлений на руйнування скульптури розп?яття ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) взявся правою рукою за нижню частину та знову почав її смикати. Потім, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підійшов до хреста, піднявся на його кам?яну основу та схопився обома руками за хрест, після вони пішли у невідомому напрямку уздовж берегу ставка.

Того ж дня, близько 14 год.10 хв., ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повернулися до місця розташування хреста та з хуліганських спонукань, направлених на руйнування скульптури розп?яття ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) взявшись правою рукою за нижню частину скульптури, почав знову її тягнути. Після цього, до нього підійшов ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та взявшись правою рукою за нижню частину скульптури розп?яття ОСОБА_10 , також почав її тягнути. Потім, з хуліганських спонукань, направлених на руйнування скульптури розп?яття ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), продовжуючи свої протиправні дії, схопив обома руками нижню частину скульптури та почав тягнути її та смикати, внаслідок чого зруйнував її, а саме відломив елемент скульптури у вигляді ніг, який кинув на землю, після чого разом з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) побігли з місця вчинення кримінального правопорушення.

Такі дії обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) під час допиту в суді показав, що 19.01.2019 року близько 14 год. він разом з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до скульптури розп`яття ОСОБА_10 , яке знаходиться на скелі по вул. Визволителів м. Умань та почали трясти її, після чого відійшли вдовж берега. Через 30 хв. повернулися, розхитали скульптуру і зломали її елементи і втекли з місця злочину. Про те, що ця скульптура є релігійною він не знав. У вчиненому щиро кається та просить вибачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) під час допиту в суді показав, що 19.01.2019 року близько 14 год. дня він разом з ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до скульптури розп`яття ОСОБА_10 , яке знаходиться на скелі по вул. Визволителів м. Умань та почали його трясти, після чого відійшли. Через 30 хв. повернувшись до місця розташування хреста, почали тягнути скульптуру та зломавши її елемент, втекли з місця злочину.Про те, що ця скульптура є релігійною він не знав. У вчиненому щиро кається та просить вибачення.

З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора та обвинувачених, захисника обвинувачених, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинувачених, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинувачених, документами, що характеризують особу обвинувачених, досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинувачених, дослідивши документи, що характеризують особи обвинувачених, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено як середній. У своїх висновках орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено як середній. У своїх висновках орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп?яніння.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнали, щиро розкаялися, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та попередження вчинення ними нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) від відбування призначеного їм покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування щодо обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, у зв?язку з чим, 15.02.2019 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) були звільнені з-під варти у зв?язку зі сплатою суми застави. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про зміну відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрану міру запобіжного заходу залишити попередню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, у зв?язку з чим, 15.02.2019 року він звільнений з-під варти у зв?язку зі сплатою суми застави до вступу вироку в законну силу залишити попередній.

Визнати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, у зв?язку з чим, 15.02.2019 року він звільнений з-під варти у зв?язку зі сплатою суми застави - до вступу вироку в законну силу залишити попередній.

Речові докази: частину розп?яття ОСОБА_10 , яка знаходиться в камері схову Уманського ВП ГУНП в Черкаській області залишити в камері схову Уманського ВП ГУНП в Черкаській області; взуття обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), які знаходяться в камері схову Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за належністю; два «DVD-R» диски з відеозаписом від 19.01.2019 року, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1