Справа №636/1861/19
Провадження №1-кс/636/746/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000587 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Чугуївський ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000587 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
13.05.2019 року до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання про арешт майна, в якому слідчий Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 просить накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події за адресою: Харківська область, Шевченківський район, узбіччя автодороги на автошляху Чугуїв Мелове (41 км+350 метрів) речові докази у кримінальному провадженні №0000587 від 10.05.2019 року, та наразі зберігаються в камері схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області та майданчику тимчасового тримання Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, а саме:

- тканеві рукавички (господарчого призначення) з вкрапленнями гуми, сірого кольору - 4 пари;

- «балаклава» тканева, з одного боку овальна, з прорізом для очей, заводського виготовлення, чорного кольору та биркою «rieima»;

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy j-6, imei1 НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон «Sony-Erikson» серія ST25 I, № НОМЕР_3 ;

- ювелірний виріб у вигляді ладанки, прямокутної форми, розмірами 1,7х2.4 см, з зображенням божої матері з немовлям, з жовтого металу;

- ланцюжок тоненький з медальйоном посередині, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 20 см, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 20 см, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 20 см, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 50 см, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 40 см, з медальйоном посередині, з жовтого металу;

- ланцюжок довжиною 50 см, з жовтого металу;

- кільце-печатка, з жовтого металу;

- кільце жіноче з каменем білого кольору, з жовтого металу;

- кільце з візерунком у вигляді листя, з дрібними каменями на них, з жовтого металу;

- кільце жіноче з каменем з сьома каміннями на ньому, з жовтого металу;

- обручка рівна, діаметром 2 см, з жовтого металу;

- обручка рівна, тоненька, діаметром 2 см, з жовтого металу;

- кільце жіноче з чотирма вмонтованими каміннями, з жовтого металу;

- кільце з витим візерунком та каменями посередині, з жовтого металу

- кільце жіноче з візерунком у вигляді серця, з жовтого металу;

- кільце жіноче з елементами білого металу та десятьма камінцями, з жовтого металу;

- кільце жіноче з візерунком у вигляді листя та трьома камінцями, з жовтого металу;

- хрест християнський, розміром 3.5х2 см, з жовтого металу;

- кулон з камінням жовтого кольору, з жовтого металу;

- хрест християнський розміром 2х1 см, з жовтого металу;

- кулон овальної форми з багатьма дрібними камінцями, з жовтого металу;

- медальйон, діаметром 1,7 см, круглої форми, «Терези», з жовтого металу;

- медальйон, діаметром 1,2 см, круглої форми, «Риби», з жовтого металу;

- серги «гвоздик», 1 штука, з каменем білого кольору, з жовтого металу;

- одна пара сережок жовтого кольору;

- ланцюжок довжиною 46,5 см, з білого металу;

- ланцюжок довжиною 57 см, з християнським хрестом, розміром 4,5х2,2 см, з білого металу;

- сережки «гвоздик» з білого металу;

- кільце жіноче з візерунком квіти та чотирма камінцями, з білого металу;

- кільце-печатка з камінцями в куті, з білого металу;

- транспортний засіб BMW 520i, державний знак республіки Польща, НОМЕР_4 , 1998 року випуску та ключ до нього.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.05.2019 року, близько 13 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою в групі осіб, сумісно з невстановленою особою, знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Так, невстановлена особа проникла через паркан до території вказаного домоволодіння, після чого за допомогою заздалегідь заготовленого предмету, схожого на лом, шляхом віджиму пластикового вікна будинку проникла всередину. Знаходячись всередині будинку особа пройшла до кімнати будинку, де викрала ювелірні вироби, які належать ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_5 залишився чекати на вулиці біля вказаного будинку, слідкуючи за оточуючою обстановкою. Через деякий час до калитки домоволодіння підійшла потерпіла ОСОБА_6 , про що ОСОБА_5 сповістив невстановлену особу свистом. Почувши сигнал про викриття, невстановлена особа поклала вищевказані ювелірні вироби до сумки та вийшла з будинку через відчинене вікно з тильної сторони. Далі, невстановлена особа та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене майно на власний розсуд. Таким чином, невстановлена особа та ОСОБА_5 завдали матеріальних збитків ОСОБА_6 .
Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчим відділом Чугуївського ВП внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2019 року за №0000587 за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, приміщення або сховище чи спричинивши значний збиток.
На підставі вищевикладеного, невстановлена особа та ОСОБА_5 , підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України тобто крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому. 10.05.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Заявник про вчинення даного кримінального правопорушення (ЕО №4277 від 10.05.2019 року), ОСОБА_7 , повідомив особливі прикмети осіб, автомобіля, на якому пересувалися останні, колір та форму кузова.
10.05.2019 року о 15 годині 25 хвилин проведено огляд (фактичний обшук) транспортного засобу BMW 520i, державний знак Республіки Польща, НОМЕР_4 , 1998 року випуску, на узбіччі автодороги автошляху Чугуїв-Мелове (41 км+350 метрів), який знаходився в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході огляду автомобіля виявлено та вилучено майно, на яке слідчий і просить накласти арешт.

Під час огляду виробів з жовтого та білого металу, вони були впізнані учасником слідчої дії ОСОБА_7 , як належані його родині. ОСОБА_7 пояснив, що вищезазначені речи викраденні з його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході досудового розслідування отримано докази, що можуть вказувати на те, що предмети, які вилучені у ході складання протоколу огляду місця події від 10.05.2019 року, а саме вироби із металу жовтого золота та вироби із срібла, а також дерев`яна шкатулка являються предметами кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Окрім цього, встановлено, що у момент вчинення злочину підозрювані ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 мали при собі мобільні телефони з сім-картками, які використані у якості засобу вчинення кримінального правопорушення, та за допомогою них підозрювані між собою обумовлювали дату, час та обставини вчинення крадіжки, а також були одягнені у балаклаву та тканеві господарські рукавиці, за допомогою яких проникали всередину домоволодіння.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна, проведення огляду телефонів та фіксування отриманих відомостей в частині вихідних та вхідних дзвінків, журналу дзвінків, а також підтвердження місцезнаходження підозрюваних в момент вчинення злочину саме за вказаною адресою, а також враховуючи, що вказаний мобільні телефони використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, виникла необхідність у вилученні вказаного електронного носія інформації.

Так, в ході досудового розслідування отримано докази, які можуть вказувати на те, що предмети, які вилучені 10.05.2019 року в ході складання протоколу огляду місця події мають значення були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім цього встановлено, що у момент вчинення злочину підозрювані ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 пересувались за допомогою транспортного засобу BMW 520i, державний знак республіки Польща, НОМЕР_4 , тому в ході досудового розслідування отримано докази, які можуть вказувати на те, що транспортний засіб, який вилучений 10.05.2019 року в ході складання протоколу огляду місця події був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.
Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення:
п. 1 - збереження речових доказів;
п. 2 - спеціальної конфіскації;
п. 3 - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У випадку, передбаченому п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
У випадку, передбаченому п. 2 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. При цьому арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 частини 1 ст. 96-2 КК України.
У випадку, передбаченому п. 3 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Стаття 170 КПК України наголошує, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора у клопотанні про арешт майна обов`язково зазначати зокрема і:
1)підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2)перелік і види майна, що належить арештувати;
3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Стаття 173 ч. 1 КПК України зазначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.
При цьому слід звернути увагу на зміст ст. 173 КПК України, яка наголошує, що вирішуючи питання про арешт майна необхідно враховувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього кодексу);
3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього кодексу);
4)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 170 цього кодексу).
У разі задоволення клопотання в ухвалі обов`язково потрібно зазначити перелік майна, на яке накладено арешт, що випливає зі змісту ч. 5 ст. 173 КПК України.
Клопотання слідчого про арешт майна вказаним вимогам не відповідає, на що прокурор, погоджуючи дане клопотання, не звернув увагу.
Клопотання не містить будь-якого аналізу доводів, а також наявності ризиків (яких саме), передбачених абзацом другим частини 1 ст. 170 цього кодексу. Слідчий лише зазначає, що у органу досудового розслідування достатні підстави вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, однак які саме підстави має на увазі слідчий судом не встановлено.
Особливу увагу слідчий суддя звертає на той факт, що в порушення вимог ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна не містить жодних відомостей про документи, які підтверджують право власності на вилучені речі та які належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
В клопотанні йдеться про те, що автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_4 BMW 520i, державний знак Республіки Польща, НОМЕР_4 , 1998 року випуску, підтвердження чого в матеріалах клопотання відсутні. Крім того, відсутні докази на підтвердження причетності до вчинення кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_4 . Орган досудового розслідування вказує на те, що разом із підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підозрюється невстановлена особа у змові з якою він вчинив крадіжку з домоволодіння ОСОБА_8 .
В клопотанні не зазначено та до клопотання не додано жодних документів, які б підтверджували факт тимчасового вилучення автомобіля BMW 520i, державний знак республіки Польща, НОМЕР_4 , 1998 року випуску, та правові підстави такого вилучення і його перебування на майданчику тимчасового тримання Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. Тобто, з клопотання не вбачається, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном, не зазначеного коли і в кого він був вилучений.
Крім того, прокол огляду місця події, доданий до клопотання, не містить відомостей щодо виявлення та вилучення ключів від автомобілю, на який також необхідно, на думку слідчого, накласти арешт.
Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000587 від 10.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України КК України повернути прокурору ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.
Роз`яснити учасникам процесу, що в такому разі тимчасово вилучене, під час огляду місця події, майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1