Провадження № 1-кс/761/27/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду у місті Києві

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 15 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0010351 від 26 вересня 2014 року,за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 від 15 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0010351 від 26 вересня 2014 року,за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначає, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП у м.Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0010351 від 26 вересня 2014 року,за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.190 КК України,відомості про яке внесені до ЄРДР за його заявою від 24 липня 2014 року.

Наприкінці грудня 2018 року йому стало відомо,що слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 15 грудня 2017 року винесена постанова про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0010351 від 26 вересня 2014 року у зв`язку з з недостатністю підстав для встановлення його процесуального статусу як потерпілого . Вважає, що постанова слідчого від 15 грудня 2017 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити.
Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 ,або інший уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у м.Києві в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши додані заявником матеріали, дійшов таких висновків.
Як убачається зі змісту скарги та доданих матеріалів кримінального провадження, постановою від 15 грудня 2017 року слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4

відмовив у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, з посиланням при цьому на положення ст.ст.55,110 КПК України. Постанова винесена на підставі заяви ОСОБА_6 , датованої 24 липня 2014 року, в межах даного кримінального провадження, в якій останній просив визнати його потерпілим та яка до 15 грудня 2017 року органом досудового розслідування не була розглянута .
При винесенні постанови слідчий зазначив, що на час винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим у органа досудового розслідування не достатньо підстав для встановлення процесуального статусу ОСОБА_7 як потерпілого у кримінальному провадженні ,окрім того, ОСОБА_8 не було надано органу досудового розслідування будь-яких документів для доведення інформації наданої в його заяві,які б свідчили про передачу ним грошових коштів ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому ОСОБА_3 фактично є заявником про вчинення безпосередньо щодо нього кримінального правопорушення, що убачається з даних витягу ЄРДР, також подав заяву про залучення його як потерпілого.
В заяві про злочин ОСОБА_3 викладає обставини в обґрунтування завдання йому матеріальної шкоди, відповідно до ч.1, 2 ст. 55 КПК України відсутні підстави для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, за заявою якого порушено кримінальне провадження.
Не зважаючи на це,та не спростовуючи в постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_10 матеріальної шкоди,слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України , відмовив у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні
№0010351 від 26 вересня 2014 року ,чим порушив його законні права та інтереси та безпідставно усунув від участі у кримінальному провадженні.

За таких обставин,постанова слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 15 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим,а скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 308 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 15 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0010351 від 26 вересня 2014 року,за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.190 КК України- задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 15 грудня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0010351 від 26 вересня 2014 року,за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1