В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не працюючого, маючого неповну середню спеціальну освіту, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2001 року за ч. 3 ст. 81 КК України, призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі;
- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2002 року за ч. 2 ст. 187 КК України, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2001 року та визначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 31.12.2004 року на підставі постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 24.12.2014 року умовно достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 12 днів;
- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2009 року за ч. 2 ст. 307 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2012 року за ч. 2 ст. 307 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2009 року та призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 30.12.2015 року на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.12.2015 року умовно достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 18 днів.
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України (далі КК України), внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001464 від 09.06.2018 року, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, 08.06.2018 року, приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого під карнизом одного із вікон вказаного будинку один поліетиленовий ЗІП пакет з речовиною сіро зеленого кольору рослинного походження, частину якої він вжив шляхом її куріння, решту зашивши собі, яка згідно висновку експерта № 7 1360 від 02.08.2018 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «Канабіс», загальною масою в перерахунку на суху речовину 5, 062 грама, який помістив до свого рюкзаку, який в той момент знаходився при ньому, тим самим незаконно придбав вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб.
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання раніше знайденого особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» з метою особистого вживання, який знаходився в одному поліетиленовому ЗІП пакеті, направився до будинку АДРЕСА_3 , а саме до свого місця мешкання, але на шляху слідування до свого місця мешкання був зупинений співробітниками поліції біля будинку № 49 по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя. Так в ході проведення огляду місця події 08.06.2018 року, в період часу з 23 год. 20 хв. до 23 год. 50 хв., виявлено у рюкзаку ОСОБА_3 , який в той момент знаходився при ньому, один поліетиленовий ЗІП пакет, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб «Канабіс». «Канабіс» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і пояснив, що ввечері 08.06.2018 біля 22 год. 00 хв. він йшов з роботи пішки додому по напрямку від проспекту Металургів до залізничної станції «12 квітня» в м. Запоріжжі, де побачив якогось підозрілого хлопця, який щось ховав, він за ним трохи постерігав, а коли той пішов витягнув зі схованки з під карнизу вікна житлового будинку пакет з маріхуаною, яку він тут же покурив та пішов далі, через деякий час його зупинили працівники поліції та виявили цю речовину та інші наркотичні засоби, повезли до медзакладу де він пройшов огляд на стан сп`яніння, потім поїхали у відділення поліції де в присутності понятих вилучили наркотики, які він видав добровільно, розкаюється у вчиненому та обіцяє виправитися.
Прокурор вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, цю позицію підтримав обвинувачений і захисник.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не оспорює обставини справи, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність у суду сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вирішив у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням окремих матеріалів досудового розслідування щодо проведеної експертизи та речових доказів, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні були дослідженні:
- висновок експерта за № 7-1360 від 02.08.2018 року, відповідно до висновків якого подрібнена рослинна маса сіро-зеленого кольору, що міститься у полімерному зип-пакеті, є канабісом. Канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, складає 5,062 г. Надані жовті порошки у двох паперових згортках у одному полімерному зип-пакеті містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маси PVP становлять 0,0452 г та 0,0195 г відповідно. На наданих двох марлевих тампонах з нашаруванням сірого кольору, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів не виявлено та довідка про витрати на проведення експертизи, відповідно до якої їх розмір становить 572,00 грн. (а.с.26-33).
- постанова від 07.08.2018 року про визнання речовими доказами особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс» масою 5,062 грама (в перерахунку на суху речовину), особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» масою 0,0647 грам, два марлеві тампони з нашаруванням сірого кольору, які поміщено до спеціального пакету № 22 03 334 та квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження (а.с.34-36);
- висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2553 від 09.06.2018 року (складений о 01 год. 10 хв.), відповідно до якого ОСОБА_3 перебуває у стані змішаного сп`яніння (маріхуана, морфін) (а.с.39);
- копія паспорту обвинуваченого з відміткою про зареєстроване місце проживання, довідки від лікаря нарколога та лікаря психіатра щодо обвинуваченого та довідка щодо судимостей обвинуваченого (а.с.37-38, 40-44).
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, а навпаки маючи не погашену судимість вчинив новий злочин, що являє собою істотну суспільну небезпеку, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні і поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів, алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також суд враховує висновок органу пробації, за яким ймовірність вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є дуже високою, рівень небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним повторних злочинів, не можливе без цілодового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі передбачене санкцією цієї частини статті, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадження суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого у повному розмірі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки і поклавши на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб «Канабіс» масою 5,062 грама (в перерахунку на суху речовину), особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» масою 0,0647 грам, два марлеві тампони з нашаруванням сірого кольору, які поміщено до спеціального пакету № 22 03 334, які визнано речовим доказом та здано на зберігання до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1