Справа № 285/2055/16-к
провадження № 1-кс/0285/1347/18
У Х В А Л А
іменем України
19 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особа в користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
клопотання ОСОБА_3
про скасування арешту майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000700 від 04.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15.11.2018 року, звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (далі Автомобіль), що був накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.08.2016 року (далі Ухвала суду).
Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді № 285/2055/16-к від 02.08.2016 року, в межах кримінального провадження № 000700 від 04.05.2016 року, накладено арешт на Автомобіль. На сьогоднішній день усі слідчі дії та експертизи стосовно нього проведено, у зв`язку з тим, що арешт позбавляє його у повній мірі реалізувати свої законні права і інтереси щодо володіння та користування Автомобілем, просить арешт скасувати.
У судовому засіданні власник Автомобіля ОСОБА_3 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його з вказаних підстав.

Прокурор заперечував, щодо задоволення клопотання, оскільки підслідність кримінального провадження №000700 від 04.05.2016 року визначено за Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення усіх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та усі надані докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходились матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000700 від 04.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.08.2016 року № 285/2055/16-к було накладено арешт на Автомобіль, який було застосовано через необхідність забезпечити збереження речових доказів.

З долученою до матеріалів справи копії постанови, прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури про визначення територіальної підслідності кримінального провадження, вбачається, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 за придбання автомобіля сплатив ОСОБА_4 3000 дол.США.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доводи прокурора, що в зв`язку із зміною підслідності, розгляд даного клопотання слід проводити за місцем підслідності справи, слідчим суддею до уваги не приймаються, оскільки положення ст. 174 КПК України не визначають місце розгляду таких клопотань. Крім того, згідно абз.3 п. 1 постанову Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. №5,за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При вирішенні питання про накладення арешту на вказаний вище Автомобіль, слідчим було доведено, що транспортний засіб можливо є об`єктом злочинного діяння та може бути процесуальним джерелом доказів.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 173 КПК України вказаний Автомобіль може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні і наявні підозри у вчиненні особою, під керуванням якої був вказаний транспортний засіб, кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а відтак висновки слідчого судді про накладення арешту на Автомобіль відповідно до Ухвали суду від 02.08.2016 року є обґрунтованими та оспорюванню не підлягають.

Оскільки заявник не довів суду, що арешт у вигляді заборони відчуження, користування та права керування Автомобілем накладено необґрунтовано, та відповідно не довів, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, а також з метою збереження транспортного засобу та запобігання можливості його приховування, втрати, знищення, псування чи відчуження іншим способом, в задоволенні клопотання в цій частині, слід відмовити.

В той же час, слід зазначити, що згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, оскільки право приватної власності є непорушним, а тому, оскільки накладення арешту на Автомобіль, в частині володіння ним, позбавляє володільця майна ОСОБА_3 , вільно володіти транспортним засобом, то вважаю вірним арешт на Автомобіль в цій частині скасувати, оскільки це не суперечитиме вимогам статті 174 КПК України.

Керуючись статтями 110, 170-171,173-174 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково:

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що був накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.08.2016 року, в частині права володіння транспортним засобом, в іншій частині залишити без змін, заборонивши ОСОБА_3 керувати або передавати в керування іншим особам, а також відчужувати вказаний автомобіль, до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати автомобіль на першу вимогу слідчого, прокурора або суду.

Автомобіль, слід повернути на зберігання ОСОБА_3 , попередивши про кримінальну відповідальність передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1