Справа №345/5279/18
Провадження № 1-кп/345/435/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду

20.12.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001062 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_6

встановив:
До Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 11.12.2018 р. надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 12.12.2018р. по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення та закриття провадження немає.

Учасники справи не заперечують проти призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками приходить до наступного висновку.
Дана справа підсудна Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області, підстав для закриття справи немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, таким чином відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Підстав для судового розгляду кримінального провадження судом присяжних чи колегіально судом у складі трьох професійних суддів не вбачається. Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні немає.Враховуючи особу обвинуваченого і обставини справи нема потреби доручати представнику персоналу органу пробації складати досудову доповідь.

Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.
З таких обставин, суд вважає за можливе по даному кримінальному провадженню призначити судовий розгляд.
Потерпілою ОСОБА_5 ще на стадії досудового розслідування поданий цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З огляду на наведене, суд вважає, що слід прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 та визнати її цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_2 визнати цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.
Серед переліку позовних вимог в цивільному позові потерпілої наявне клопотання про вжиття заходів забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме накладення арешту на все майно, яке належить цивільному відповідачу ОСОБА_7 .

У судовому засіданні потерпіла таке клопотання підтримала.

Прокурор зазначила, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про наявність в обвинуваченого цінного рухомого чи нерухомого майна.

Захисник заперечив щодо задоволення такого клопотання, оскільки цивільним позивачем не доведено наявності в його підзахисного майна, на яке може бути накладене арешт, а це в свою чергу позбавляє можливості оцінити співмірність накладення арешту на все майно із розміром заявлених позовних вимог.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника і ствердив, що в нього у власності відсутнє будь-яке цінне майно.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову до суду має право звернутися цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Цивільним позивачем ОСОБА_5 у клопотанні про арешт майна цивільного відповідача, яке викладено не в формі клопотання, а міститься серед переліку позовних вимог, взагалі не аргументовано необхідності арешту всього майна, яке належить ОСОБА_2 , не приведено жодного ризику, передбаченого абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а також відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, не наведено перелік майна, яке мало б підлягати арешту в межах заявленої суми позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність існування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відповідна вимога ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження № 0001062 від 08.09.2018 року відносно ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задоволенню не підлягає.

Також, прокурор заявила клопотання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора. Просять врахувати, що ризики не обгруновані, а тому достатнім запобіжним заходом буде цілодобовий домашні арешт.

Потерпіла ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримала.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши позицію учасників кримінального провадження суд виходить з наступного.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018, обвинуваченому ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який закінчується 23.12.2018 р. з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147280,00 грн., з покладенняму на нього у разі внесення застави відповідних обов`язків відповідно до положень п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що застосований запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, характеру та тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим. Суд бере до уваги те, що він опинившись на волі, зможе вчинити спроби незаконного впливу на недопитаних свідків та потерпілу, переховуватися від суду, або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення на що вказують такі обставини, як наявність у останнього судимостей за корисливі злочини проти власності, він ніде офіційно не працює, неодружений, дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість іншої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а тому на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу його належить утримувати під вартою.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора слід задоволити і запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 20 лютого 2019 року, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 з тримання під вартою на інший - суд не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення ОСОБА_2 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 182, 183, 314-316 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Завершити підготовку до судового розгляду.

Призначити кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Калуського міськрайонного суду на 24.01.2019 р. о 10:00 год., з викликом учасників судового провадження.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Затвердити, сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні позов ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнавши потерпілу ОСОБА_5 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_2 цивільним відповідачем.

У задоволенні клопотання цивільного позивача (потерпілої) ОСОБА_5 про вжиття заходів щодо забезпечення цивільного позову в рамках кримінального провадження № 0001062 від 08.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України шляхом накладення арешту на все майно, яке належить цивільному відповідачу ОСОБА_7 , - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 задоволити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 строком на шістдесят днів, тобто з 23 грудня 2018 року по 20 лютого 2019 року включно.
Заставу визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147280,00грн., яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками даного кримінального провадження.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

В частині запобіжного заходу ухвала підлягає виконанню Калуським ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: