Номер провадження: 11-сс/785/1932/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000462 від 06.04.2017 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП СО прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про продовження строку застосування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оперуповноваженим 3 міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 13.01.2019 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді оперуповноваженого 3 міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області, 20.09.2018 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою із старшим оперуповноваженим 3 міжрайонного сектору відділу управління протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській областіОСОБА_12 прибули на автомобілі «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , у двір будинку №12 по вул. С. Ядова в м. Одесі, де затримали ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням до останнього спеціального засобу кайданок, та помістили йому у праву та ліву кишеню куртки поліетиленові пакети у кількості 9 штук із невстановленою речовиною та почали вимагати від ОСОБА_13 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_13 , який перебував в кайданках, на вищезазначеному автомобілі прибули у двір будинку АДРЕСА_3 вказаного будинку отримали від ОСОБА_13 неправомірну вигоду за невжиття заходів щодо притягнення до кримінальної відповідальності у розмірі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.09.2018 року становить 42180 грн.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування ризики, які були підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не зменшилися та є всі підстави вважати, що останній, обґрунтовано підозрюючись у вчиненні тяжкого корупційного злочину, зможе вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілих в даному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення або іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, зазначила, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження з наступних підстав:

- підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є обґрунтованою, оскільки: жодних доказів отримання ним неправомірної вигоди не існує; при затриманні підозрюваного кошти у нього не вилучались, а при просвічуванні слідчим пальців рук пристроєм з ультрафіолетовим випромінюванням на пальцях та долонях останнього світіння виявлено не було; протокол допиту свідка ОСОБА_14 був складений 06.04.2016 року, тобто за рік до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 06.04.2017 року;

- із клопотання слідчого не вбачається обґрунтування існування жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість, підозрюваний є сумлінним працівником правоохоронного органу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітнього сина 2013 р.н., матір інваліда 3-ї групи, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана;

- слідчим суддею не було належним чином обґрунтовано обрання відносно підозрюваного застави саме в розмірі 570 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1004340 грн., яка є непомірною для останнього та не співрозмірна із сумою інкримінованої йому отриманої неправомірної вигоди.

Посилаючись на викладене вище, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а в разі відмови в задоволенні апеляційної скарги переглянути розмір застави та призначити її у значно меншому розмірі відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Порядок розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачений ст. 199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження цього строку визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування такого запобіжного заходу та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вищевказаних вимог закону, перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до §. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, апеляційний суд вважає доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочину помилковими, оскільки зазначена підозра підтверджується отриманими органом досудового розслідування доказами, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.09.2018 року (а.с. 68-73), відповідно до якого останній пояснив, що 20.09.2018 року приблизно в обідній час він знаходився в особистих справах за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова 12, коли до нього підійшли раніше не знайомі йому два чоловіка, які представились співробітниками поліції, назвались ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , застосували відносно нього спеціальні засоби кайданки, в кишеню куртки помістили поліетиленові прозорі пакети з невідомим порошком всередині, посадили до салону транспортного засобу «Toyota Camry», н.з. він не запам`ятав, де застосували відносно нього фізичне насилля та вимагали надання їм 20000 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності; після цього, за прибуттям його та зазначених осіб до тимчасового місця проживання свідка за адресою: АДРЕСА_3 , дали останньому вказівку зібрати наявні у нього кошти в загальній сумі 1500 доларів США та надані йому поліетиленові прозорі пакети в гаманець, що він і зробив, після чого вони вийшли на вулицю та їх затримали співробітники УСБУ;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2018 року (а.с. 36-43), відповідно до якого в барсетці чорного кольору, виявленій на узбіччі автодороги, розташованої навпроти в`їзду в житловий комплекс «8 Жемчужина» за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар 60 Б, було виявлено: грошові кошти, номіналом по 100 доларів США у кількості 15 купюр в загальній сумі 1500 доларів США; прозорі поліетиленові пакети із вмістом порошку невідомого походження в кількості 9 штук;

- витягом з плану роботи міжрайонних секторів ВПН ГУНП в Одеській області на 20.09.2018 року №6/1585 від 19.09.2018 року (а.с. 77), відповідно до якого оперуповноважені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в цей день, 20.09.2018 року, повинні були, за планом роботи, проводити обшук за місцем мешкання фігуранта в Лиманському районі Одеської області, а також оперативно-розшукові заходи щодо встановлення осіб, причетних до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в Приморському та Суворовському районах м. Одеси, однак відмітки про виконання зазначених заходів план не містить, що свідчить про можливе перебування зазначених осіб в іншому місці.

Окрім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими колегією суддів апеляційного суду Одеської області матеріалами НСРД, зокрема, контролем за вчиненням злочину та аудіо-, відеоконтролем особи, які повністю підтвердили зазначені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні обставини.

Доводи захисника про виявлення грошових коштів, які є предметом вчиненого злочину не безпосередньо у підозрюваного, а поряд з місцем затримання підозрюваних, де також перебував свідок ОСОБА_13 не можуть беззаперечно вказувати на відсутність такої підозри, оскільки як вбачається з пояснень зазначеного свідка та наданих прокурором протоколів НСРД, вказівка про необхідність тримання цих грошових коштів саме свідком була надана безпосередньо підозрюваними.

На підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження та надані апеляційному суду для дослідження, повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Водночас, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами сторони захисту про не доведення прокурором існування в зазначеному кримінальному провадженні жодного ризику з огляду на наступні підстави.

Як вбачається із мотивувальної частини ухвали слідчого судді (а.с. 100), з висновками якого погоджується апеляційний суд, існують доведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції та такі, що не зникли та не зменшились ризики того, що підозрюваний:

- може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльності на строк до 3 років з конфіскацією майна;

- може вдатись до спроб здійснення незаконного впливу на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки є співробітником правоохоронного органу, обізнаний щодо методів та тактики проведення слідчих дій та збору доказів, а його поведінка під час вчинення інкримінованого йому правопорушення свідчить про можливість вчинення останнім таких дій.

Водночас, апеляційний суд вважає такими, що відповідають дійсності та приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений (а.с. 81), має на утриманні малолітнього сина 2013 р.н. (а.с. 82) та матір-інваліда 3-ї групи (а.с. 83), однак зазначені обставин, хоча і характеризують підозрюваного ОСОБА_8 з позитивної сторони, не свідчать про зникнення чи зменшення існування вищезазначених ризиків.

Вирішуючи питання щодо продовження строку застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд також наголошує на існуванні практики Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження строку застосування на даній стадії досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному на даний момент не зникли та не зменшились, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Що стосується доводів сторони захисту про безпідставне визначення слідчим суддею застави в розмірі 570 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, апеляційний суд бажає звернути уваги на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вправі визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи те, що предметом оскарження в даному випадку виступає саме ухвала слідчого судді Приморського р/с м. Одеси від 15.11.2018 року про продовження строку застосування запобіжного заходу (а.с. 99-100), апеляційний суд позбавлений можливості переглядати розмір застави, встановленої іншим судовим рішенням про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та особи самого підозрюваного, наявності існуючих ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, апеляційним судом не встановлені порушення вимог кримінального процесуального закону, які слугують підставою для безумовного скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 199, 376, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000462 від 06.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП СО прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 13.01.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4