КП № 279/2848/18

У Х В А Л А
Іменем України

04 січня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудність даного кримінального провадження визначена ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України. Підстав для закриття провадження та повернення даного акту прокурору немає.

Водночас, прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Своє клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, які виправдовують застосування до обвинуваченого саме цього запобіжного заходу. Зокрема вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді тривалого позбавлення волі, у зв`язку з чим останній може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків і тим самим перешкоджати розгляду даного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували та пояснили, що останній хворіє на туберкульоз, що унеможливлює його продальше утримування під вартою.
Потерпілий не заперечував проти того, щоб обвинуваченому змінили запобіжний захід на інший, не повязаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про продовдення обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити з огляду на таке.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді тривалого позбавлення волі.
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини, які закріплені у Конституції України. Ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Такі вимоги узгоджуються із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України", де зазначено, що під час розгляду питання щодо тримання під вартою існування лише обґрунтованої підозри у вчиненні злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для ув`язнення особи та обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з тим, прокурор у своєму клопотанні не навів достатніх підстав, окрім тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину та суворості покарання, а також не надав суду інших доказів, які б слугували підставою для продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виключили можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , у розшуку по даній справі не перебував, доказів про те, що він може впливати на потерпілого та свідків прокурор не надала.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для ув`язнення ОСОБА_6 та можливість обрання йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із носінням засобу електронного контролю.
Також суд зобов`язує обвинуваченого уникати спілкування та зустрічі з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню, що виключить можливість останнього впливати на розгляд цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 314-317 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 40 хвилин 10 січня 2019 року у приміщенні Житомирського районного суду Житомирської області.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 носити цілодобово засіб електронного контролю, уникати спілкування та зустрічі із потерпілим і свідками по даному кримінальному провадженню, не виїжджати за межі Житомирської області без дозволу суду та з`являтися за кожним викликом до Житомирського районного суду, строком на 2 місяця, тобто до 04.03.2019 року.
Зобов`язати відповідний орган Національної поліції негайно закріпити обвинуваченому електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання останнім покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти у залі суду негайно.

У відповідності до ст. 291 КПК України матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню №80000619 від 17.04.2018 року повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: