ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1414/17 Номер провадження 11-кп/814/136/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами начальника Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Єреван Республіки Вірменія, вірмен, громадянин Вірменії, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, остання адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.12.2012 року Суворовським районним судом м.Одеса за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. 29.05.2014 звільнений з місць позбавлення волі на підставі п.„а ст.4 Закону України „Про амністію від 08.04.2014 року,
засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 5 років 8 місяців позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволено повністю. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 майнову шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_10 - в сумі 15 750 грн., ОСОБА_11 - 7 150 грн., ОСОБА_12 - 47 250 грн.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні таких злочинів.

28.05.2017 року о 16.50 год. ОСОБА_9 біля будинку №17 по вулиці Добровольського в м.Горішні Плавні повторно, відкрито, шляхом ривка викрав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок вартістю 10 500 гривень та золоту ладанку вартістю 5 250 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на суму 15 750 гривень.
11.06.2017 року о 17.00 год, ОСОБА_9 біля будинку №4 по вулиці Гірників в м.Горішні Плавні повторно, відкрито, шляхом ривка, викрав з шиї ОСОБА_11 золотий ланцюжок вартістю 5 250 гривень та золотий хрестик вартістю 2 100 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 7 150 гривень.
08.07.2017 року, о 20.50 год., ОСОБА_9 біля будинку №24 по вулиці Миру міста Горішні Плавні повторно, відкрито, шляхом ривка, викрав з шиї ОСОБА_12 золотий ланцюжок вартістю 31 500 гривень та золотий хрестик вартістю 15 750 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 47 250 гривень.
В принесеній апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Вказав, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_9 вини у скоєному не визнав, відмовився давати показання, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину та після звільнення з місць позбавлення волі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення. Окрім того, на даний момент на розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні 6 аналогічних даному кримінальному провадженню злочинів. Вказані обставини свідчать про низькі моральні якості обвинуваченого, стійку антисоціальну спрямованість способу його життя, схильність до вчинення злочинів проти власності, невміння забезпечувати свої фінансові потреби в законний спосіб.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки потерпілими у кримінальному провадженні не надано жодного доказу на підтвердження приналежності викраденого майна. Судом першої інстанції безпідставно взято до уваги протоколи слідчих експериментів, які було проведено за відсутності обвинуваченого, що свідчить про недопустимість вказаних доказів.

Окрім того, будучи іноземцем, українську мову в повній мірі не розуміє, однак, досудове розслідування та судовий розгляд проведено без участі перекладача, що порушує його право на захист.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які частково підтримали подану апеляційну скаргу та просили пом`якшити призначене покарання, прокурора, яка апеляційну скаргу сторони обвинувачення не підтримала та вважала вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і просила залишити його без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, належним чином мотивований, грунтується на досліджених у судовому засіданні доказах і є правильним. Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Так, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні в суді першої інстанції розповіли про обставини їх пограбування та зазначили, що саме ОСОБА_9 вчинив ці злочини. Такі ж показання потерпілі дали і в ході проведення слідчого експерименту, а під час пред`явлення особи для впізнання вказали на обвинуваченого як на особу, що заволоділа їх золотими прикрасами.

Протоколом огляду CD-R диску, на якому зафіксовано відеозапис із трьох камер відеоспостереження, з фототаблицею до нього підтверджується факт перебування у дні вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на території м.Горішні Плавні автомобіля BMW, номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_9 .

Усі докази у даному кримінальному провадженні здобуті у відповідності до положень кримінального процесуального закону, є належними та допустимими і підстав не брати їх до уваги, про що наголошує в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, немає.

Показання потерпілих є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та свідчать про те, що злочини щодо кожної з них є аналогічними за своїм характером і вчинені однією особою.

При цьому сам обвинувачений взагалі ніяких показань щодо обставин кримінального провадження не надав.

Що стосується доводів апелянта про те, що він був позбавлений права на захист, оскільки під час досудового розслідування та судового розгляду був відсутній перекладач на вірменську мову, то такі твердження є необгрунтованими з огляду на таке.

Як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду був присутній захисник.

ОСОБА_9 зазначав, що розуміє російську мову і не наполягав на виклику перекладача. Потерпілі у судовому засіданні давали показання російською мовою, при цьому і обвинувачений, і його захисник погодились, що на час допиту потерпілих перекладач не потрібен.

Як вбачається з журналів судового засідання та звукозаписів, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 29 КПК забезпечив ОСОБА_9 право давати пояснення, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді російською мовою. У частині третій вказаної норми КПК зазначено, що послугами перекладача учасники кримінального провадження користуються у разі необхідності.

До завершення судового розгляду був запрошений перекладач з української на російську мову. Копії обвинувального акта та вироку суду були вручені обвинуваченому у перекладі на російську мову.

Під час розгляду провадження у судах першої та апеляційної інстанції обвинувачений вільно спілкувався російською мовою. Крім того, обвинувачений понад 10 років проживає на території України, був тут раніше засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі. При цьому апеляційні скарги обвинуваченого складені українською мовою. Тому його доводи про те, що він володіє лише вірменською мовою, є явно надуманими.

Покарання ОСОБА_9 призначено із врахуванням тяжкості вчинених злочинів, обставин, що пом`якшують і що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин провадження. Судом першої інстанції належним чином мотивовано рішення щодо покарання. Дане покарання призначене в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів.

Тому доводи прокурора про м`якість покарання та обвинуваченого і його захисника про суворість покарання є необгрунтованими.

Водночас, як вбачається із матеріалів провадження, два епізоди злочинів було вчинено ОСОБА_9 до 20.06.2017.

Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

У даному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався, строк покарання йому рахується з дня постановлення вироку, тобто з 24.11.2017, а тому період з цього часу до дня набрання вироком чинності є строком попереднього ув`язнення і у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII має бути зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 листопада 2017 року відносно ОСОБА_9 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIIІ зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання період попереднього ув`язнення з 24.11.2017 по 15.11.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалу апеляційного суду може оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців: засудженим, який тримається під вартою, з моменту отримання її копії, іншими учасниками з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4