В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000950 від 01.08.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Добронь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2018 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» із реєстраційним номерним знаком Словаччини « НОМЕР_1 », рухався по вулиці Чонгорська села Велика Добронь Ужгородського району в напрямку села Чомонин Ужгородського району, побачив велосипедиста, який рухався по тій самій смузі руху, що і вище вказаний громадянин. Після чого ОСОБА_5 побачив, що громадянин ОСОБА_7 , почав маневр повороту ліворуч прийняв та з виходом на смугу руху автомобіля не застосував заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого ОСОБА_5 допустив наїзд на велосипедиста, а саме на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження.

У такий спосіб ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: пункт 12.3., тобто у разі виникнення перешкоди для руху, яку його учасники об`єктивно спроможні виявити, вони зобов`язані негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 390 від 10 вересня 2018 року при судово-медичній експертизі згідно з медичною документацією на момент поступлення та після проведення досліджень у ОСОБА_7 , у нього було виявлені тілесні ушкодження у вигляді: важка політравма, ЗТГК, множинні переломи 2-8 ребер справа, закритий перелом середньої третини правої ключиці із зміщенням, забій легень, розрив правої легені, посттравматичний правобічний середній гемо пневматоракс, забій органів середостіння, ВЧМТ, перелом луски правої скроневої кістки з переходом на основу, забій головного мозку середнього ступеня важкості, субдуральний крововилив, забійно-рвана рана чола. Виникли вищеописані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно могли бути виступаючі частини легкового автомобіля, які діяли з прикладанням значної сили по ударному механізму дії.

Беручи до уваги характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які були спричинені гр. ОСОБА_7 , по своєму характеру були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно з пп. в, е п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 1057 від 20 листопада 2018 року в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» із реєстраційним номерним знаком Словаччини « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 , повинен був діяти згідно з вимогами Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: пункт 12.3., тобто у разі виникнення перешкоди для руху, яку його учасники об`єктивно спроможні виявити, вони зобов`язані негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху велосипедист громадянин ОСОБА_7 , повинен був діяти згідно з вимогами Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: пункт 10.1., відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Технічна можливість уникнути даної пригоди заключається для гр. ОСОБА_7 , у виконанні ним вимог пунктів 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» із реєстраційним номерним знаком Словаччини « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 1058 від 14 листопада 2018 року форма й характер пошкоджень даних транспортних засобів співпадає тому випадку, якщо при першопочатковому контактуванні повздовжні осі вищезгаданих транспортних засобів перебували під кутом 100±5 градусів, при цьому автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat» із реєстраційним номерним знаком Словаччини « НОМЕР_1 » першопочатково контактував передньою, більше правою частиною з правою боковою частиною велосипеда.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

29 листопада 2018 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000950 від 01 серпня 2018 року Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді три роки позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, та покладення на нього обов`язків, передбачені ст. 76 КК України. В угоді не визначено призначення додаткового покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу у його відсутності. Згідно наданої письмової заяви висловив письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином який відноситься до категорії тяжких.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - беззастережне визнання вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Характеризується обвинувачений за місцем проживання з позитивного боку. Тому суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому термін іспитового строку два роки та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк дії обраного на досудовому розслідуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 закінчився, клопотань про обрання до суду не надходило. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2018 року, укладену у кримінальному провадженні №0000950 від 01 серпня 2018 року прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт майна накладений 03 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на автомобіль марки «Volkswagen» модель «Passat» p.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 » скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen» модель «Passat» p.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутими.

Процесуальні витрати по справі - вартість проведеної у справі судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 715,00 грн. після набрання вироком законної сили стягнути на користь держави з ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1