печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась із клопотанням адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах нідерландської компанії «Фонд Адміністративне бюро LVV» про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0001262, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у справі № 757/18566/15-к, ухвалою від 24 лютого 2016 року у справі № 757/8288/16-к, ухвалою від 05 червня 2015 року, ухвалою від 12 червня 2015 року, а також ухвалою від 03 березня 2016 року на нерухоме майно, яке належить нідерландській компанії Stichting Administratiekantoor LVV (номер в реєстрі компаній Нідерландів № 53625404).

Обґрунтовуючи клопотання, представник власника майна зазначає, що на даний час в застосуванні арешту повністю відпала потреба та з 28 травня 2015 року обґрунтованість арешту зазначеного майна є не доведеною, а вказане майно не відповідає критеріям, визначеним ст.ст. 98, 167 КПК України, жодній посадовій особі «Фонд Адміністративне бюро LVV» в означеному кримінальному провадженні про підозру у вчиненні злочину не оголошено, а його власник та його посадові особи не мають процесуального статусу особи, до якої може бути застосовано конфіскацію майна, а також статусу особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, неосудної особи, щодо якої здійснюється провадження, що в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування у повному обсязі, адже, порушує права особи на вільне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Вислухавши представника власника майна, який в судовому засіданні клопотання підтримав зазначивши, що на даний час в кримінальному провадженні після проведення чисельних слідчих (розшукових) дій жодних доказів на підтвердження факту зв`язку власника арештованого майна та підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, а документів чи інших доказів, які б підтверджували незаконного переоформлення ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно на баланс Фонду з метою легалізації доходів, не виявлено. Також вказав, що відсутні будь-які докази наявності розумних підозр вважати, що майно, на яке накладено арешт, є доходом від вчиненого злочину, відчужено компанії-власнику майна з метою приховання злочину та уникнення можливої конфіскації майна, а також того, що останнє було обізнане про мету такої передачі, а тому з наведених підстав клопотання просив задовольнити, а також заслухавши прокурора, який проти задоволення клопотання заперечував вказуючи на те, що арештоване майно здобуто злочинним шляхом та відчужено ОСОБА_5 на користь нідерландської компанії Stichting Administratiekantoor LVV за відомо та з метою приховування, маскування незаконного походження такого майна, тобто легалізації грошових коштів, які здобуті злочинним шляхом, оскільки останнє підлягало б подальшій конфіскації, поряд із тим зазначав, що громадянина ОСОБА_6 відповідно до постанови Ради Європейського Союзу від 05 березня 2014 року № 208/2014 віднесено до осіб щодо яких вжито обмежувальні заходи у зв`язку із ситуацією в України, а також оголошено в розшук та 24 квітня 2018 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на здійснення відносно нього спеціального досудового розслідування, а відтак слідчий суддя вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, матеріали судових проваджень на підставі яких накладено арешт, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору достовірності, а також в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку кожного доказу окремо, для прийняття відповідного процесуального рішення, виходить із наступних обставин та приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що управлінням спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001262, внесеному 13 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного збагачення та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом колишнім Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 та ч. 3 ст. 368-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у справі № 757/18566/15-к в рамках вказаного кримінального провадження на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки розташовані у селі Романків Обухівського району Київської області з наступними кадастровими номерами :03:006:0009 та :03:007:0031; земельну ділянку розташовану у с. Підгірці Обухівського району Київської області з кадастровим номером :03:007:0030; земельні ділянки розташовані у с. Доля Волноваського району Донецької області з наступними кадастровими номерами :02:000:0544, :02:000:0546.

04 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001262 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 368 КК України.

Постановою прокурора від 04 листопада 2015 року з вказаного кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 368 КК України у кримінальне провадження № 0002430.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року у справі № 757/8288/16-к накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0006, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0048, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0009, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0007, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0487, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0534, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0545, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0535, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0536, земельну ділянку за кадастровим номером № :02:000:0537, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0058, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0060, земельну ділянку за кадастровим номером № :03:007:0083, земельну ділянку за кадастровим номером № :13:013:0015; земельну ділянку за кадастровим номером № :00:034:0046; житловий будинок АДРЕСА_4 , гараж, машиномісце в підземному паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова, 12; гараж НОМЕР_1 , гараж, машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року у справі № 757/8335/16-к накладено арешт на квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 ; гараж (машиноміце) в підземному паркінгу № НОМЕР_2 в буд. АДРЕСА_8 ; гараж (машиноміце) в підземному паркінгу № НОМЕР_3 в буд. АДРЕСА_8 ; гараж (машиноміце) в підземному паркінгу № НОМЕР_4 в буд. АДРЕСА_8 ; гараж (машиноміце) в підземному паркінгу № НОМЕР_5 в буд. АДРЕСА_8 ; земельну ділянку за кадастровим номером № :82:312:0039; земельну ділянку за кадастровим номером № :82:312:0018; земельну ділянку за кадастровим номером № :82:312:0019; земельну ділянку за кадастровим номером № :82:312:0010; житловий будинок АДРЕСА_9 .

Як вбачається з вказаних ухвал слідчі судді при накладенні арешту на майно «Фонд Адміністративне бюро LVV» дійшли висновків про наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, є доходом від вчиненого злочину, відчужено компанії власнику майна з метою приховання злочину ОСОБА_5 та уникнення можливої подальшої конфіскації такого майна, та також виходили з того, що посадові особи компанії були обізнані про мету такої передачі, тобто легалізації, як вказує орган досудового розслідування незаконних доходів підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказане клопотання подане належною особою, виходячи з матеріалів, долучених до нього, а відтак є прийнятним до розгляду слідчим суддею.

Правові підстави для накладення арешту на майно визначені ст. 170 КПК України.

Така підстава для арешту майна, як наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, закріплена у п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, з огляду на які арешт може бути накладено на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, згідно ст. 170 КПК України в редакції чинній на час розгляду даного клопотання, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вбачається, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки не є речовим доказом у кримінальному провадженні, та органом досудового розслідування у кримінальному провадженні не надано доказів, що є сукупність розумних підозр вважати, що воно є доходом від вчиненого злочину, відчужено компанії власнику майна з метою приховання злочину та уникнення конфіскації майна, та компанія була обізнана про мету такої передачі. Зазначене майно на даний час не відповідає і критеріям, визначеним ст. 96-2 КК України, та не перебуває у власності підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації.

Встановлено, що «Фонд Адміністративне бюро LVV» є юридичною особою та створений за законодавством Нідерландів з метою укладення угод від свого імені за рахунок інвестора, інвестором Фонду є юридична особа Британських Віргінських островів Найджелт Брос Холдинг ЛТД (Nygelt Bros Holding LTD), яка в свою чергу є власником активів Фонду, Бенефеціарним власником Nygelt Bros Holding LTD, в свою чергу, є громадянин України ОСОБА_7 , і як наслідок, саме ОСОБА_7 є власником Фонду.

Тож, на підставі договору управління з інвестором, оперативне управління Фондом здійснювала управляюча компанія Моладе Траст ОСОБА_8 (Molade Trust Management B.V., адреса: Dr. Willem Dreesweg 2, 1186 VВ, Amstelveen), яка є ліцензованою юридичною особою Нідерландів, безпосереднє керівництво Фондом і прийняття від імені Фонду рішень здійснювали уповноважені особи - Трасті: Дідерік Конрад Хіссінк і Рене Марсель ван ден Оутенаар, а купівля-продаж нерухомого майна на території України, на яке було накладено арешт, здійснювалася на основі рішень Правління Фонду шляхом укладення договорів купівлі-продажу, їх подальшого нотаріального посвідчення та проведення усіх належних розрахунків з метою одержання комерційної вигоди від нерухомого майна та досягнення економічного ефекту від діяльності Фонду та все нерухоме майно, на яке було накладено арешт було придбане Фондом шляхом укладання на території України договорів купівлі-продажу нерухомого майна за кошти компанії-інвестора, бенефіціарним власником якої є громадянин України ОСОБА_7 .

Усі розрахунки за даними правочинами здійснювалися в безготівковій формі через установи банку, на підтвердження чого особою, яка звернулась із клопотанням надано відповідні банківські виписки.

Також слідчим суддею встановлено, що всі отримані доходи ОСОБА_7 , останнім задекларовані належним чином згідно з законодавством України, на підтвердження чого в матеріалах наданих представником власника майна наявні відповідні довідки про доходи. З огляду на вказані довідки слідчий суддя може прийти до висновку, що ОСОБА_7 сплачені в повному обсязі необхідні податки згідно з діючим законодавством України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що добросовісність набуття права власності нідерландською компанією «Фонд Адміністративне бюро LVV» на арештовано майно також було встановлене рішенням Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/18501/15-ц, в межах якої іноземна компанія «ДАКС БІЛДІНГ ДСС ЛТД» (DAX BUILDING DSS LTD) намагалася протиправно заволодіти нерухомим майном Фонду. Однак, суд встановив, що «Фонд Адміністративне бюро ЛВВ» укладав правочини щодо нерухомого майна на території України через уповноважених представників, і під час придбання нерухомого майна діяв від свого імені, однак за рахунок та в інтересах своїх інвесторів. Внаслідок укладених договорів представниками Фонду Адміністративне бюро ЛВВ, до останнього перейшло право власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі й на спірне нерухоме майно, відомості про що було внесено у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Також, слідчим суддею встановлено, що розповсюджена в мережі Інтернет інформація щодо зв`язку ОСОБА_7 та його Фонду з ОСОБА_5 була дослідження у цивільній справі № 753/1172/16-ц за результатом розгляду, якої вбачається, що інформація щодо причетності Фонду до діяльності ОСОБА_5 була умисно розповсюджена в мережі Інтернет журналістом на замовлення з метою шантажу ОСОБА_7 та рішенням Дарницького районного суду міста Києва у зазначеній справі щодо захисту честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відновлено ділову репутацію ОСОБА_7 , зобов`язано журналіста спростувати, вилучити розміщену в мережі Інтернет фейкову інформацію та сплатити моральну шкоду ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на вищевказане майно, слідчими суддями було враховано та подана органом досудового розслідування інформація щодо наявності ОСОБА_5 в списку осіб, щодо яких відповідно до Постанови Ради Європейського Союзу №208/2014 від 05 березня 2014 року мають бути застосовані обмежувальні заходи, зокрема заморожені всі грошові кошти та економічні ресурси, що належать вказаним особам, або знаходяться під їх контролем. До клопотання, що розглядається, додані заключення нотаріуса Амстердама від 14 липня 2016 року і лист Міністерства фінансів Нідерландів від 05 лютого 2016 року, що на підставі даних, отриманих Загальною службою розвідки та безпеки Нідерландів, санкції, передбачені означеною Постановою не застосовуються до Фонду у зв`язку з відсутністю будь-якого зв`язку Фонду зі списком, наведеним в Постанові 1-С №208/2014. Тож, слідчий суддя, досліджуючи наявні докази не знаходить взаємозв`язку між ОСОБА_7 , Фондом, а відтак не мають відношення до діяльності ОСОБА_5 на території України та злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наряду із цим, ст. 9 Конституції України проголошує, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно, починаючи з 11 вересня 1997 року Україна є підписантом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколів до неї, а тому усі національні органи України зобов`язані дотримуватися вимог даної Конвенції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання в мирне володіння майном є неприпустимим та вважається порушенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвал про накладення арешту на майно та її законності, що мало місце і є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Викладені особою, яка звернулась із клопотанням доводи та додані до клопотання матеріали, з урахуванням тривалості досудового розслідування переконують в необґрунтованості накладеного арешту та в тому, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, з огляду на наступне.

В даному випадку слід врахувати те, що надані особою, яка звернулась із клопотанням матеріали свідчать про те, що арешт накладено на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить нідерландській компанії «Фонд Адміністративне бюро LVV» («Stichting Аdministratiekantoor LVV»), як вбачається набуто законним шляхом, а посилання сторони обвинувачення при накладенні арешту щодо наявності підстав вважати, що дане майно відчужувалось на користь останнього з метою приховання ОСОБА_5 майна, яке здобуто внаслідок вчинення злочину та уникнення можливої конфіскації майна, а також доводи щодо того, що компанія була обізнана про мету передачі такого нерухомого майна від застосування можливої конфіскації, як додаткового покарання враховуючи тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні не знаходять свого підтвердження.

Отже в даному випадку враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеженого права юридичної особи та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, яке розслідується, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, адже з часу накладення арешту на спірне майно, органом досудового розслідування не надано достатніх додаткових доказів чи обґрунтувань взаємозв`язку між розслідуємим кримінальним правопорушенням у відношенні ОСОБА_5 та обмеженням права нідерландської компанії «Фонд Адміністративне бюро LVV» («Stichting Аdministratiekantoor LVV») на володіння вищевказаним нерухомим майном враховуючи ствердні дані щодо законності його набуття, а також відсутності відомостей про зворотне, виходячи з необхідності та розумності в застосуванні до майна особи такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відсутні правові підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на майно нідерландської компанії «Фонд Адміністративне бюро LVV» («Stichting Аdministratiekantoor LVV») (номер в реєстрі компанії № 53625404) в рамках кримінального провадження № 0001262 від 13 листопада 2014 року, зокрема:

-Земельна ділянка площею 1,2593 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Романків, вул. Лісова, кадастровий номер :03:007:0006;

-Земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Романків, вул. Лісова, кадастровий номер :03:007:0007;

-Земельна ділянка площею 0,3700 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Романків, вул. Лісова, кадастровий номер :03:007:0009;

-Земельна ділянка площею 0,2000 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський р-н, с. Романків, вул. Лісова, кадастровий номер 0:03:007:0048;

-Земельна ділянка площею 0,5 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Підгірці, кадастровий номер :03:007:0030;

-Земельна ділянка площею 0,7473 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Романків, вул. Лісова, кадастровий номер :03:007:0031;

-Житловий будинок, що розташовано за адресою: Київська область, Обухівський р-н, с. Романків, вул. Дубовий Гай, 49.

-Земельна ділянка площею 0,861 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Романків, вул. Дубовий Гай, 49, кадастровий номер :03:006:0009;

-Земельна ділянка площею 0,2223 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, кадастровий номер :03:007:0058;

-Земельна ділянка площею 0,2223 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, кадастровий номер :03:007:0060;

-Земельна ділянка площею 0,2097 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Підгірці, кадастровий номер :03:007:0083;

-Земельна ділянка площею 0,2229 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0534;

-Земельна ділянка площею 0,2384 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0535;

-Земельна ділянка площею 0,2485 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0536;

-Земельна ділянка площею 0,2485 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0537;

-Земельна ділянка площею 0,2286 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0544;

-Земельна ділянка площею 0,2286 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0545;

-Земельна ділянка площею 0,2286 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0546;

-Земельна ділянка площею 0,1250 га, що розташована за адресою: Донецька область, Волноваський р., с. Доля, кадастровий номер :02:000:0487;

-Житловий будинок, що розташовано за адресою: Донецька обл., Волноваський р-н, с. Доля, вул. Побєди, 8Б;

-Земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Торецька, 46, кадастровий номер :00:034:0046;

-Житловий будинок, що розташовано за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Торецька, 46;

-Квартира № 167, яка розташована в м. Київ, вул. Драгомирова, 12;

-Машиномісце (гараж) № НОМЕР_6 , яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова, 12;

-Машиномісце (гараж) № НОМЕР_1 , яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова, 12;

-Земельна ділянка площею 0,2049 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вулиця Столичне Шосе, кадастровий номер :13:013:0015.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 год. 35 хв. 01 лютого 2019 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1