Справа № 465/5356/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/295/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м.Львова від 06 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 19.04.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 29 червня 2017 року близько 17 год. 00 год., перебуваючи у м.Львів по вул.Наукова, знайшов два паперових згортки із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному стані білого кольору, який привласнив з метою подальшого власного вживання та продовжив рухатися по вул. Науковій у м. Львові.

В подальшому, близько 18:20 год. 29.06.2017 р.,перебуваючи навпроти магазину «1001 дрібниця», що по вул.Наукова, 74 у м.Львові ОСОБА_7 був помічений працівниками УПН ГУНП у Львівській області .У присутності понятих в обвинуваченого було вилучено два паперових згортки із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному стані білого кольору, яка згідно висновку експерта №3/674 від 09.08.2017р. являється метадоном,що відноситься до наркотичних засобів,обіг яких обмежено. Загальна маса метадону становить 0,1087гр.

Не погоджуючись із цим вироком захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 06 липня 2018 року змінити, призначати ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апелянт зазначає, що оскаржуваний вирок занадто суворий, такий, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення засудженого.

Стверджує, що вирок у частині призначеного покарання слід змінити, оскільки ОСОБА_7 визнав вину, щиросердечно розкаявся, активно співпрацював зі слідством, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, почав працювати волонтером у реабілітаційному центрі. Відтак, на думку апелянта ОСОБА_7 слід призначити м`якше покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, у ній наведених, прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив одержані у передбаченому КПК України порядку докази у цьому кримінальному провадженні у їх сукупності, прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, що визнав і сам засуджений і таке повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами і не оспорюється у апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції повністю дотримався вищевказаних вимог, про що зазначив у оскаржуваному вироку.

Так судом враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, згідно із довідкою від 14.05.2018 року №УП/Л/10/856 (а.с.60), що є свідченням небажання останнього стати на шлях виправлення, неодноразово проходить курси реабілітації та психологічної корекції (а.с.13, а.с.61), позитивно характеризується за місцем проживання і реєстрації (а.с.52).

Також судом першої інстанції враховано і щире каяття ОСОБА_7 і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відтак, покликання апелянта про призначення занадто суворої міри покарання без врахування вищевказаних обставин є безпідставними і голослівними.

Згідно із ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, що і було дотримано судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому, призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно із п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на що покликається апелянт у своїй апеляційній скарзі. Підстав для зміни вироку у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог кримінального процесуального закону колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м.Львова від 06 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: