САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1897/18
Провадження № 1-кп/726/127/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

22.06.2001 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 140 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.46-1 КК України (1960 р.) виконання вироку відстрочене на 1 рік 6 місяців;

28.11.2001 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;

10.06.2003 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

17.06.2005 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

11.01.2008 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

11.01.2008 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.185, ч.З ст.15 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 18.05.2017 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться в м. Чернівці, по вул. Калинівській, 13 а, що знаходиться навпроти МТК «Калинівський ринок», реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу до жіночої сумки громадянки ОСОБА_6 , яка знаходилась в неї на плечі, таємно, повторно, протиправно заволодів гаманцем темно-червоного кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, однак в якому знаходились грошові кошти в сумі 917 грн. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчиненого правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 917 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворойого не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про прохання розглянути справу у її відсутність та про те, що претензій матеріального характеру до підсудного немає.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше неодноразово судимий, також те, що він перебуває на обліку в ОКУ Чернівецькому обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДОМ, як ВІЛ інфікований, перебуває на обліку в лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, вважає що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , залишити попередньо обрану, у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 18.09.2018 року з 14.00 год.

Речові докази: а саме: гаманець темно-червоного кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1