Справа № 138/3074/18
Провадження №:1-в/138/154/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2018 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Могилів-Подільської ВК-114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Державною установою «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джулинка, Бершадського району, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, до засудження непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 22.11.2008 Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.191 КК України до штрафу в розмірі 800 грн.; 26.06.2009 Бершадським райсудом Вінницької області за ст.246 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., засудженого: 26.08.2015 Бершадським райсудом Вінницької області за ч.2 ст.155 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання час тримання під вартою з 27.01.2015 по 25.04.2015. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015 по 26.10.2015 та з 27.01.2015 по 25.04.2015 включно, згідно ч.5 ст.72 КК України,
22.10.2018 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, мотивоване тим, що він відбуває покарання в Державній установі «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» і довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк покарання, зазначивши, що довів своє виправлення.
Представник ВК-114 підтримав вказане клопотання.
Прокурор вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.
Заслухавши засудженого, представника ВК-114 та прокурора, дослідивши зміст клопотання з доданими матеріалами та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.
Так, 26.08.2015 Бершадським райсудом Вінницької області ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.155 КК України до 5 років позбавлення волі. Станом на 12.11.2018 він відбув більше 2/3 строку: 3 роки 10 місяців 12 днів, до відбуття залишилось 1 рік 1 місяць 18 днів.
Згідно характеристики ОСОБА_5 приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком, цивільною дружиною та сином шляхом особистих побачень, отримує від них посилки та передачі, працює різноро-бочим підсобного господарства, за допущені порушення порядку відбування покарання мав 3 стягнення та 6 заохочень в 2015-2018 роках, при цьому після останнього стягнення 03.03.2018 лише двічі заохочувався. 30.04.2018 комісією ВК-114 було відмовлено ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, у зв`язку з тим, що він не довів свого виправлення. Усе вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 лише став на шлях виправлення, припинивши допускати порушення та сумлінно поводитись, але ще не довів його, як цього вимагає ст.81 КК України.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Разом з тим, згідно ч.3 ст.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням: орган або установа виконання покарань.
За правилами ст.154 КВК України засуджений та його захисник не наділені правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким. При цьому положення ст.539 КПК України щодо визначення суб`єктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною нормою, в якій вказані усі суб`єкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст.537 КПК України, однак щодо кожного конкретного положення ст.537 КПК України необхідно виходити з норм інших законодавчих актів, які регламентують розгляд цих конкретних питань, що виникають під час виконання вироку. В контексті розгляду клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, таким суб`єктом є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради або служби у справах неповнолітніх.
Враховуючи наведене, клопотання про умовно-дострокове звільнення, подані засудженими та їх захисниками не підлягають задоволенню з огляду на неможливість у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджений став на шлях виправлення (ст.81 КК України).
Разом з тим питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженим залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч.3 ст.154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч.3 ст.154 КВК України щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким.
Така позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.
Як встановлено судом з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 протоколом №8 від 30.04.2018 йому відмовлено в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення. З вказаним рішенням комісії та правом звернення до суду засуджений ознайомлений, однак жодним чином його не оскаржив. Таким чином, вказане рішення прийняте вчасно, і відсутній факт бездіяльності вказаного суб`єкта, що з огляду на викладене виключає підстави для звернення засудженого з даним клопотанням та його задоволення судом.
Керуючись ст.81 КК України, ст.369-372, ст.537 ч.1 п.2, ст.539 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1