ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-сс/807/289/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула 17 грудня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 13.11.2018 року в ході особистого обшуку, проведеного під час затримання ОСОБА_8 та під час обшуку 13.11.2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікізевського районного суду м. Запоріжжя.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000399 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, слідчий СВ Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 13.11.2018 в м. Василівка вимагали та одержали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 50 тис. грн. за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за розповсюдження зображень порнографічного характеру.
13 листопада 2018 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 14 листопада 2018 року останньому повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 368 КК України
Під час затримання ОСОБА_8 13.11.2018 та проведення особистого обшуку останній добровільно видав наявні при ньому речі, документи та грошові кошти:
- пістолет ПМР 9 мм КІЛО 02811 1961 року випуску;
- магазин для набоїв №2811;
- 7 набоїв для пістолета травматичної дії;
- кобура для пістолета поясна коричнева;
- газовий балончик «PIEPRZ KO STOZEK»;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль ACURA д.н. НОМЕР_2 ;
- грошові кошти номіналом по 500 грн. у кількості 7 купюр: ГК0272322, БТ5894208, УЖ1137146, ЗЗ6258747, УГ7978156, УГ0364628, ЛЗ2413956, номіналом по 200 грн. 2 купюри: ЕЮ3341173, УР1091311, номіналом 20 грн. 2 купюри: ТГ8747047, ТВ8878718, номіналом 5 грн.: УЛ0940115, номіналом 2 грн.: ТА4341548, номіналом по 1 грн. 3 купюри: УЛ5884778, УЄ5662417, УЕ1516756;
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_3 , видане 17.05.2007;
- дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_4 , виданий 11.11.2016 на носіння пістолета ПМР-УОС к 9 мм КІЛО 2811;
- зв`язка з 4 ключів та 4 брелоків.
Під час освідування ОСОБА_8 13.11.2018 у останнього вилучено куртку з метою подальшого проведення судової експертизи щодо встановлення наявності чи відсутності на ній слідів злочину.
Крім того органом досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_8 перебуває автомобіль ACURA д.н. НОМЕР_2 , під час обшуку якого 13.11.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікізевського районного суду м. Запоріжжя виявлено та вилучено:
- мобільний телефон iPhone 6S;
- sim-карта оператора мобільного зв`язку «MTS» номер НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон Samsung GT-E1080.
Ухвалою слідчого судді Оджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2018 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000399. Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що надані матеріали кримінального провадження підтверджують, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому може бути використане, як речові докази у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм КПК України, а арешт на майно накладено безпідставно. Вказує, що жодних доказів того, що вилучені грошові кошти, речі та документи мають значення для вирішення кримінального провадження, є речовими доказами по справі та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України матеріали клопотання слідчого не містять. В порушення норми ч. 2 ст. 173 КПК України, в резулятивній частині ухвали суддя слідчий взагалі не вказала підстави для накладення арешту на майно. Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 2. ст. 171 КПК України прокурором не додані до клопотання документи, які підтверджують право власності на вилучені в ході обшуку та вказані в клопотанні мобільні телефони, газовий балончик та сім-карту оператора мобільного зв`язку, та не доведено що ОСОБА_8 має будь яке відношення до них. При цьому суд, розглянувши клопотання без участі ОСОБА_8 порушив право на захист. На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.11.2018 року та постановити нову, якою зобов`язати прокурора повернути майно власнику.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ прокуратури в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000399 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У поданому до суду клопотанні слідчий вказав, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 та з метою збереження речових доказів також необхідно накласти арешт на куртку ОСОБА_8 , що спростовує доводи адвоката з приводу змістовності заявленого клопотання.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 1, 3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, дотримався вимог, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини провадження.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження.

Так, у рамках даного провадження власник майна ОСОБА_8 перебуває у статусі підозрюваної особи за висунутою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27,ч.3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а вилучена під час освідування ОСОБА_8 куртка відповідає критеріям речового доказу.

Отже, наведені органом слідства підстави для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є доведеними.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.

Аргумент апелянта з приводу розгляду клопотання у відсутність власника майна ОСОБА_8 заслуговує на увагу, проте з урахуванням присутності його представника у судовому засіданні апеляційної інстанції і вірності висновків суду щодо наявності підстав для задоволення клопотання, не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки права останнього поновлені при апеляційному розгляді і останній мав можливість скористатися правом надати документи, які вважав за необхідне.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно неогрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора про арешт вилученого у ОСОБА_8 майна у рамках кримінального провадження № 0000399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3