ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/387/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №645/8904/15-к Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000458 від 18.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000458 від 18.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України.

Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком до 22.04.2019 року.

Не погодившись із ухвалою слідчого адвокат ОСОБА_7 , як захисник підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або обрати визначити розмір застави при залишені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування скарги адвокат посилався на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри і недоведеність заявленого у клопотанні слідчого ризику переховування, оскільки ОСОБА_8 ніколи не мав наміру переховуватися. З 26.02.2012 року ОСОБА_8 виїхав за кордон України і не знав про ухвалу суду від 24.02.2012 про дозвіл на його затримання і про його розшук Інтерполом з 26.07.2012 року. Посилання на те, що ОСОБА_8 ніде не працює вважає недоречними, оскільки він вже понад три роки знаходився у слідчому ізоляторі в Чеській Республіці, де йому було зроблено дві операції на легенях, але медичну документацію не було передано. Також не було передано документи на підтвердження тримання підозрюваного у слідчому ізоляторі м. Острава й у слідчому ізоляторі м. Прага, де його тримали близько 10 місяців. Вважає, що суд повинен був визначити заставу, але він цього не зробив і не обґрунтував свого рішення стосовно цього питання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000458 від 18.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України.

18.04.2013 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених, ч.2, 4 ст.189 ч.1 ст.162, ч.2 ст.353 КК України..

24.04.2012 Київським районним судом м. Харкова надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 та доставку його в суд для обрання запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Відповідно до інформації з сектора Укрбюро Інтерполу ГУМВС України в Харківській області від 26.07.2012 ОСОБА_8 перебуває в активному міжнародному розшуку каналами Інтерполу.

07.06.2012 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_8 призупинено. Після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про дане кримінальне правопорушення за №0000458 від 18.04.2013, винесено постанову від 19.04.2013 про зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та оголошено підозрюваного ОСОБА_8 у розшук.

15.02.2019 до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла копія повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, щодо видачі правоохоронним органам України з Чеської Республіки ОСОБА_8 , прибуття якого заплановано на 22.02.2019 року.

22.02.2019 р. в рамках даного кримінального провадження винесено постанову про відновлення досудового розслідування.

22.02.2019 року о 20:30 ОСОБА_8 в аеропорту «Бориспіль» вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.2, 4 ст.189 ч.1 ст.162, ч.2 ст.353 КК України.

23.02.2019 року слідчий поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість кримінального правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років. Після скоєння злочину ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, знаходився у міжнародному розшуку. Слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість отримання значного терміну покарання у вигляді позбавлення волі, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000458 від 18.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України.

Відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком до 22.04.2019 року.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: копією вироку відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були засудженні до позбавлення волі за ч.2,4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України, протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протоколом очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Прокурором, слідчим та судом враховано дані про особу підозрюваного і доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи наведене, наявність зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, обґрунтованість підозри, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, слідчий суддя вважав за необхідне обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням даних про особу підозрюваного, який ніде не працює, постійного джерела доходу в Україні в нього не має. Відповідно до інформації міжвідомчої підсистеми «Аркан» , 26.02.2012 виїхав за державний кордон України з Польщею в пункті пропуска «Краковець» і з 26.04.2012 року знаходився у міжнародному розшуку каналами Інтерполу. З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вина ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: копією вироку відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були засудженні до позбавлення волі за ч.2,4 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 353 КК України, протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протоколом очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вимоги щодо належного обґрунтування та мотивування прийнятих судових рішень містяться як в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і в чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначав про те, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийнятті доказів на підтвердження позиції сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Приймаючи стосовно підозрюваного рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідим суддею не була розглянута можливість обрання застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього відповідно до КПК України, як того вимагають норми чинного КПК України, при цьому жодного обґрунтування та мотивів прийнятого слідчим суддею рішення оскаржувана ухвала не містить.

Хоча незастосування застави є правом, а не обов`язком судді, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, доведеність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого і ухвалі слідчого судді, визначення застави ОСОБА_8 буде доцільним та достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії»), гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що ухвала слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2019 року в частині невизначення розміру застави підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової ухвали про визначення застави підозрюваному ОСОБА_8 у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що складає 576 300 грн., що буде достатнім розміром застави, який здатний забезпечитиутримування підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Відповідно апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2019 року скасувати в частині невизначення розміру застави.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що складає 576 300 грн., які підлягають внесенню на депозитний рахунок Харківського апеляційного суду:

Отримувач коштів: Харківський апеляційний суд
Банк отримувача: Державна казначейська служба України
Код банку отримувача (МФО): 820172
Рахунок отримувача: 5314
Код ЄДРПОУ суду: 42261368

При внесені застави покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.02.2109 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді