Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
та заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 , 1980 року народження про зарахування у строк відбуття покарання строку перебування під вартою, про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, -

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2018 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_4 , 1980 року народження про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, в якому він просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, за час перебування у СІЗО з 12 червня 2016 року по 18 липня 2018 року, з 18 липня 2018 року по 09 вересня 2018 року та з 07 листопада 2018 року по 22 листопада 2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив задовольнити його клопотання в повному обсязі, здійснити йому перерахунок відповідно до вироку Вінницького міського суду, з 12 червня 2016 року по 18 липня 2018 року (з дати взяття його під варту Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області по день прибуття в ЧВК№ 62, підозра за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України), з 18 липня 2017 року по 09 вересня 2018 року, та з 07 листопада 2018 року (був на етапі до Верховного Суду України щодо розгляду касаційної скарги на вирок Чорнобаївського райсуду Черкаської області) по 22 листопада 2018 року (повернувся з етапу до ЧВК № 62). Тобто просив перерахувати весь час перебування в СІЗО та період етапування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти часткового задоволення клопотання, зазначивши, що строк попереднього ув`язнення, який можливо зарахувати засудженому ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі становить з 19 квітня 2018 року по 07 серпня 2018 року, тобто по день набрання вироком Вінницького міського суду законної сили. В іншій частині клопотання про зарахування періоду переведення, етапування, перебування в СІЗО просив відмовити.
Заслухавши думку засудженого та позицію прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та наявні матеріали справи за клопотанням, суд приходить до наступного:
встановлено, що 12 червня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 , 12 липня 1980 року, визнаний винним у вчиненні 12.06.2016 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 червня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2017 року залишено без змін. Тобто ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 червня 2016 року по 27 грудня 2017 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2017 року ухвалено етапувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до слідчого ізолятора Вінницької установи виконання покарань № 1 з подальшою доставкою у Вінницький міський суд Вінницької області для розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 407 КК України.
Проте, як вбачається з листа Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2018 року № 127/19881/16-к, станом на 26 березня 2018 року вищевказана ухвала від 28 грудня 2017 року виконана не була. Причиною затримання направлення засудженого ОСОБА_4 було тимчасове залишення його у СІЗО для доставки до Чорнобаївського суду Черкаської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відповідно до ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 січня 2018 року.
За даними особової справи щодо ОСОБА_4 , він прибув до слідчого ізолятора м.Вінниця 19.04.2018 року.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні в 2014році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 407 КК України та ч. 4 ст. 407 КК України та відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, а з врахуванням вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2017 року остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту затримання. Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року вирок суду від 05.07.2018 року роз`яснено та визначено, що початок відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком слід рахувати з 12.06.2016 року, тобто з моменту його затримання.
Згідно з розпорядженням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2018 року № 1278/19881/16, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набрав законної сили 07 серпня 2018 року.
На даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)».
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, а саме, - до 21 червня 2017 року.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.
Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, 29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Викладено правовий висновок про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Отже, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального злочину в часі.
Згідно з п. 2 розділу ІІ Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як передбачено п. 4 ч. 5 зазначеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочини до 20 червня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31 кс18), суд приходить до висновку про необхідність зарахування засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбутого покарання час перебування під вартою з 19 квітня 2018 року (дата прибуття до СІЗО м. Вінниця) по 07 серпня 2018 року включно (дата набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2018 року законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, що стосується клопотання про зарахування засудженому строку з 28.12.2017 року по 18.04.2018 року, з 08.08.2018 року по 09.09.2018 року, а також з 07.11.2018 року по 22.11.2018 року, як строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, то в цій частині слід відмовити, оскільки помилковими є твердження засудженого про те, що сам по собі факт перебування його у слідчому ізоляторі є тотожним поняттю «попереднє ув`язнення», в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення». Також слід зазначити, що період етапування ОСОБА_4 до СІЗО м. Києва, безпосереднє перебування його у даній установі, повернення до СІЗО м. Черкаси та прибуття до ЧВК №62, - відноситься до періоду відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області, який набрав чинності ще 27.12.2017р., а тому не підлягає зарахуванню відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Отже, клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 152 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_4 , 1980 року народження у строк відбуття покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2018р. час перебування під вартою з 19 квітня 2018р. по 07 серпня 2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст оголошено 25 січня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1