Справа № 161/1074/19 Провадження №11-сс/802/67/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
володільця майна ОСОБА_7 ,
представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 ,
директора ТОВ «Стікс» - ОСОБА_9 ,
представника директора ТОВ «Стікс» ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000061),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року частково задоволено клопотання начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 11 січня 2019 року в адміністративно-господарському приміщенні магазину автотурист за адресою м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 2-В, а саме:
1) папку швидкозшивач з надписом STIX прихідні накладні 2018 рік, в якій містяться рахунки, накладні та накладні на переміщення товарів;
2) папку швидкозшивач з надписом STIX прихідні з 02.04.2018-30.06.2018 року, в якій містяться накладні та накладні на переміщення товару;
3) папку швидкозшивач з надписом STIX прихідні накладні з 09.18-11.18 року, в якій містяться накладні, товарні чеки та накладні на переміщення товару;
4) папку швидкозшивач з надписом ТОВ STIX прихідні накладні з 02.07.18-17.09.18 р., в якій містяться накладні та товарні чеки;
5) папку швидкозшивач з надписом STIX накладні прихід (з позначеним номером на папці 1), в якій містяться накладні;
6) папку швидкозшивач з надписом STIX рахунки №1 (з позначеним номером на папці 1) від 02.01.19 р., в якій містяться рахунки;
7) накладну №Р03096 від 29.12.2018 року на 1 арк.;
8) копію договору 01/03 на 1 арк.;
9) копію акту прийому передачі від 03.01.2018 року на 1 арк.;
10) накладну №Р003070 від 28.12.2018 року на 1 арк.;
11) рахунок №Р3295 від 28.12.2018 року на 1 арк.;
12) договір купівлі-продажу №РЮ-21 від 03.01.2018 року на 2 арк.;
13) договір купівлі-продажу №РФ-3 від 02.04.2018 року на 2 арк.;
14) накладну №Р000022 від 11.01.2019 року на 1 арк.;
15) договір купівлі-продажу №РЮ-36 від 01.12.2018 року на 2 арк.;
16) довіреність №237 від 25.10.2018 року на 1 арк.;
17) видаткову накладну №204099 від 21.12.2018 року на 1 арк.;
18) оборотно - сальдову відомість по рахунку: 36.4 Контрагенти із рукописними позначеннями на 2 арк.;
19) чисті бланки ТОВ «Стікс» на 12 арк.;
20) аркуш А4 із рукописним текстом на 7 арк.;
21) аркуші А4 із рукописним текстом на 1 арк.
в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що вказане в клопотанні майно визнано речовими доказами, а тому з метою їх збереження необхідно накласти арешт. Також зазначає, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні на складі автозапчастини не співпадають з даними бухгалтерського обліку підприємства. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

В поданій апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що він є окремим суб`єктом господарювання і пов`язаний з ТзОВ «Стікс» лише господарськими взаємовідносинами, а отже вилучення у нього майна є незаконним. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, володільця майна, директора ТОВ "Стікс" та їх представників, які апеляційну скаргу ОСОБА_7 підтримали, при цьому заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, а апеляційну скаргу володільця майна заперечив, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано.
Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування за ч.1 ст.212 КК України щодо службових осіб ТОВ «Стікс» з приводу відображення в бухгалтерському і податковому обліку підприємства фіктивних операцій з їх реалізації в адресу ТОВ «Радіокомплектація», ТОВ «Компанія Агора», ТОВ «Компанія Автотехмонтаж» та ТОВ «Компанія Будтехремонт», що призвело до ухилення від сплати податків на додану вартість та податку на прибуток у значних розмірах.
Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 10 січня 2019 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи за адресою АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені значна кількість документів. При цьому були вилучені автозапчастини.
Разом з тим, з матеріалів клопотання неможливо зробити висновок, яким чином вилучені автозапчастини можуть мати значення речового доказу у вищевказаному кримінальному провадженні.
Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучені запчастини відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.
Щодо іншого майна та документів, то апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України обґрунтовано наклав арешт, оскільки арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому доводи володільця майна ОСОБА_7 є безпідставними.
Так, відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як вбачається з матеріалів провадження жодних законних обставин, які б давали підстави для накладення арешту на автомобільні запчастини і доводили доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження прокурором не наведено, як і не доведено, що майно, на яке пропонується накласти арешт, здобуто злочинним шляхом чи є предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України.
У зв`язку з чим, враховуючи положенняст.41 Конституції України, ст.ст.94,132,171,173 КПК України, апеляційний суд вважає, що підстави для накладення арешту на автомобільні запчастини відсутні.
Враховуючи наведене, підстав для скасування судового рішення з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах прокурора, апеляційний суд не знаходить.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та володільця майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: