Провадження № 1-кс/638/516/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2019 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000864 від 03.12.2018 року за ч.1 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою та просить скасувати вказану постанову про закриття кримінального провадження.

Скарга обґрунтована тим, що скаржник звернувся до правоохоронних органів з метою проведення належного досудового слідства, проте відповідно до постанови від 03 грудня 2018 року вказане кримінальне провадження закрите.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Главою 26 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Скаржник довів суду, що звернувся до суду в строки вказані в чинному законодавстві.

В ст. 7 ч. 1 КПК України закріплено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В ч. 6 тієї ж статті КПК України вказано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови від 17 грудня 2018 року постанова від 03 грудня 2018 року про закриття вказаного кримінального провадження скасована.

На разі досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про задоволення чи відмову.

Проте суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , так, як постанова про закриття кримінального провадження вже скасована.

На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 7 ,ч.1,6 ст.9 , ст.ст. 303 308 КПК України, т-

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .