УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 13 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна,
в с т а н о в и в:
19 червня 2018 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій, посилаючись на положення п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 13 червня 2018 року про відмову в задоволенні його клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна; зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 звернутися у встановленому законом порядку до слідчого судді з клопотанням про арешт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003897, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

12 червня 2018 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0003897 від 06 квітня 2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 з клопотанням про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстроване відповідальною особою місцевої прокуратури за вх. № 1953.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 13 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні такого клопотання.

Так, положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України не передбачена можливість оскарження учасниками кримінального провадження рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

При цьому, звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не є слідчою (розшуковою) дією в розумінні Глави 20 КПК України, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, який надає можливість оскаржувати на досудовому провадженні виключно слідчі (розшукові) та/або негласні слідчі (розшукові) дії, а не процесуальні дії, якими є, в тому числі, звернення слідчого/прокурора до слідчого судді з клопотанням у порядку ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положенням ч. 1 ст. 303 КПК України, є вичерпним, а скарга представника ОСОБА_5 подана до суду на рішення прокурора, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити адвокату ОСОБА_3 у відкритті провадження за його скаргою на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 13 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити представнику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 у відкритті провадження за його скаргою на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 13 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1