Єдиний унікальний номер №243/3137/19
Номер провадження №1-кп/243/474/2019
В И Р О К
Іменем України

«14» травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. В-Олександрівка Херсонської області, українки, громадянки України, не працевлаштованої, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 21 вересня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час судового провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальному правопорушенні з таких обставин:

21 вересня 2018 Слов`янським міськрайонний судом Донецької області ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та засуджено до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Під час виконання вироку, який набув законної сили 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, права та обов`язки засудженого до даного виду покарання та роз`яснено, що вона повинна: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті та відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Слов`янського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Також, ОСОБА_4 була попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 389 КК України в разі порушення нею порядку та умов відбування покарання. Засуджена ОСОБА_4 була направлена для відбування покарання до КП «Наружное освещение» та була зобов`язана приступити до відбування покарання з 15 листопада 2018 року.

Однак, ОСОБА_4 стала на шлях порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, до відбування покарання у виді громадських робіт не приступила та за викликами на 24 січня 2019 року, 01 лютого 2019 року до Слов`янського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області не з`явилася.

Згідно отриманого повідомлення відділу охорони здоров`я Слов`янської міської ради, ОСОБА_4 , в період з 19 листопада 2018 року по 27 листопада 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КЛПЗ «Міська лікарня №1», однак в подальшому вона на прийом до лікаря не зверталась, амбулаторно лікування ОСОБА_4 не продовжувала.

Станом на 15 березня 2019 року, ОСОБА_4 має не відбутий строк покарання 100 (сто) години.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила ухилення від відбування громадських робіт, як особа, засуджена до цього покарання, і її дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 389 КК України.

13 травня 2019 року, під час судового розгляду кримінального провадження між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, у виді 1 (одного) року обмеження волі на підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків та дотриманням вимог ст. 72 КК України у виді 1 (одного) року 12 (дванадцяти) днів обмеження волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе визнала у повному обсязі, в скоєному щиро покаялася та зазначила, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягала на затвердженні угоди.
Прокурор та захисник у судовому засіданні також не заперечували проти затвердження судом вказаної угоди.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, що віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладання сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, суд вважає, необхідним затвердити угоду, оскільки пред`явлене обвинувачення є обґрунтованим, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Частина 3 ст. 75 КК України містить імперативну вимогу про визначення тривалості іспитового строку та обов`язків, покладених на особу, звільнену від відбування покарання, виключно судом.

Отже, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК України, суд перевіривши угоду на відповідність діючому законодавству та за відсутності визначених п. 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК підстав для відмови, переконавшись, що угоду може бути затверджено, вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладанням обов`язків відповідно ст. 76 КК України.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Кримінальним злочином майнова шкода не спричинена.

Цивільний позов не заявлявся, судових витрат не має.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 13 травня 2019 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання за цією статтею Кримінального Закону у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 , до призначеного покарання по даному вироку суду приєднати повністю невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2018 року, з розрахунку одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, призначивши остаточно покарання у виді 1 (одного) року 12 (дванадцяти) днів обмеження волі.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями Кримінального Закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням на строк 1 (один) рік, зобов`язавши її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно із ч. 4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1