УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
адвоката: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні за №000138 від 25.09.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України про тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх копій, -
В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженню за №000138 від 25.09.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх копій в Федерації футболу України, а саме до фінансових документів щодо отримання та перерахування коштів по трансферу футболіста ОСОБА_5 з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ІНФОРМАЦІЯ_2 в серпні 2017 року згідно переліку в клопотанні.
Клопотання обґрунтовує тим, що за наслідками звернення заявника до слідчого судді у цьому провадженні до ЄРДР було внесено дані про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.212 КК України. За змісту клопотання вбачається, що заявник ОСОБА_4 набув статусу потерпілого у цьому провадженні, але слідчим ухвала суду в порядку ст..220 КПК України не виконана та не витребувано заявлені у клопотанні до слідчого документи, а тому заявник як сторона кримінального провадження (потерпілий) в порядку вимог ст..ст.159, 160 КПК України вимушений звернутись до слідчого судді самостійно із цим клопотанням про тимчасовий доступ до зазначених матеріалів.
Заслухавши пояснення адвоката в інтересах заявника та представника Федерації футболу України, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Зокрема, шостим слідчим відділом РКП СУ ФР ГУ ДФС в м.Києві за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000138 25.09.2018 року були внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме по факту ухилення від сплати податків посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в 2017 році заяві.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18.10.2018 року за скаргою ОСОБА_4 у цьому провадженні зобов`язано слідчого СУ ФР ГУ ДФС в м.Києві надати ОСОБА_4 витяг з ЄРДР у вказаному провадженні та пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та вчинити дії в порядку, встановленому ст..220 КПК України про проведення слідчих дій.
Розглядаючи клопотання сторони заявника з наведених у ньому підстав слід зазначити наступне.

Вимогами ч.1 ст..5 КПК України визначено можливість проведення процесуальної дії та прийняття процесуального рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
В той же час, у відповідності до вимог ст..55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, які кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Між тим, у цьому провадженні з огляду матеріальний склад правопорушення за ст..212 КК України передбачено можливість заподіяння збитків виключно державі у зв`язку з ухиленням від сплати податків та інших обов`язкових платежів, що виключає набуття статусу потерпілого заявником - фізичною особою.
Більше того, системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положення вимог ст.163 КПК України передбачають, що слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе, що певні речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
В той же час, подане до суду клопотання заявника ще й не відповідає вимогам, регламентованим вказаною нормою законодавства та вимогам п.п.5,6 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ст..212 КК України.

Зокрема, зміст клопотання про витребування відповідної інформації (даним) про отримання та перерахування коштів по трансферу футболіста ОСОБА_5 з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ІНФОРМАЦІЯ_2 в серпні 2017 року не перебуває у логічному зв`язку із даними внесеними до ЄРДР у цьому провадженні з врахуванням періоду ухилення від сплати податку та обсягу і меж доказування об`єктивної сторони правопорушення за ст..212 КК України.
Більше того, вимога про витребування інформації з приводу отримуваної заробітної плати футболістами та трансферної діяльності клубу (іншої господарської діяльності) за 2012 -2017 року, тобто щодо невизначеного кола укладених угод та осіб має наслідком розкриття таємниці комерційної діяльності усього товариства та може негативно вплинути на його права та права інших працівників підприємства.

Також, в судовому засіданні не було надано доказів, що особа заявника не може отримати вказані документи щодо себе самостійно шляхом звернення до органу досудового розслідування, як обов`язкової передумови вилучення вказаної інформації.

З огляду на викладені обставини щодо відсутності процесуальних підстав для розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя вважає за можливе відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 131, 132, 161, 163 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання від 31.10.2018 року адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні за №000138 від 25.09.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх копій в Федерації футболу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1