Справа № 355/1859/18
Провадження № 1-кс/355/725/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року слідчий суддя Баришівського районного суд Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Т.в.о. начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5

Потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка клопотання т.в.о. начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 18.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:
Т.в.о. начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ..

Зазначене клопотання обґрунтовує тим, що 18.12.2018 ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, із корисливих мотивів вчинили незаконне позбавлення волі, що супроводжувалось заподіянням потерпілому ОСОБА_6 фізичних страждань, та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung SM-A600FN» в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що належить потерпілому ОСОБА_6 ..

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146 КК України ч. 2 ст. 187 КК України.

18.12.2018 ОСОБА_8 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

19.12.2018 з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

20.12.2018 з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

20.12.2018 прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_11 об`єднано матеріали кримінальних проваджень №0000275 від 18.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та №0000278 від 19.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в одне провадження та присвоєно №0000275.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

протоколами огляду місця події (Київська область, м. Березань, вул. Шевченків шлях, 32), від 18.12.2018,

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.12.2018,

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.12.2018,

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_6 , від 18.12.2018,

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.12.2018,

довідкою КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» від 18.12.2018,

протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 18.12.2018,

іншими доказами.

Враховуючи викладене просить обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

В судовому засіданні прокурор, слідчий та потерпілий ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечують.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48 ), відповідно до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті в суді.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та не підтвердженими матеріалами клопотання. Слідчим суддею зазначається, що у клопотанні прокурора не у повному обсязі викладені всі обставини щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: не доведено жодного випадку на підтвердження ризиків неявки до слідчого після вручення повідомлення про підозру. Будь-яких доказів щодо підтвердження ризиків щодо знищення чи спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не наведено. Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у клопотанні не наведено достатніх підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, в клопотанні не надано будь-яких підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також суд критично ставиться до зауважень прокурора в судовому засіданні, про те, що під час затримання, підозрювані намагались, з метою уникнення відповідальності, відрекомендуватись працівниками СБУ. На думку суду дані обставини жодним чином не можуть свідчити про ухиляння від слідства та суду.

Крім того, в матеріалах наявні докази того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дружину пенсійного віку, сам пенсіонер, до кримінальної відповідальності притягається вперше, відсутні будь-які докази повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та того, що підозрюваний має негативні характеристики.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З огляду на викладене, в судовому засіданні встановлено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про те, який запобіжний захід відносно підозрюваного слід застосувати, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як такий що зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзду в Україну.

- прибувати за кожним викликом суду, прокурора та слідчого;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором чи судом.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

- носити електронний засіб контролю.

Суд вважає, що зазначений запобіжний захід повною мірою зможе забезпечити контроль за підозрюваним, та через значну відстань між місцями проживання підозрюваного, який та потерпілого, унеможливить будь-який тиск підозрюваного на потерпілого, та будь-який контакт між ними.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 181, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання т.в.о. начальника СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 18.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сієнці, Острозького району, Рівненської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме з 18.12.2018 року до 15.02.2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сієнці, Острозького району, Рівненської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України , а саме:

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзду в Україну.

- прибувати за кожним викликом суду, прокурора та слідчого;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором чи судом.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити з 18.12.2018 року до 15.02.2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000275 повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у КП №0000275.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1