Дата документу 04.03.2019 Справа № 1-438/11
справа 1-438/1
провадження 1кс/554/3013/2019
У Х В А Л А
04 березня 2019 року м. Полтава
Суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 судді про відвід судді,-
,-
В С Т А Н О В И Л А:
21.02.2019 року до суду надійшла вказана вище заява, у якій заявник просить відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду поданої ним заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Дана заява мотивована тим, що на даний час Вищою радою правосуддя здійснюється розгляд поданої ним заяви щодо неправомірної поведінки судді ОСОБА_4 , у зв`язку з чим це може вказувати на його упередженість.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.
Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку:
п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.
Європейським судом з прав людини у рішенні «Білуха проти України» зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 році суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на основі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден з членів суду не має проявляти будь якої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь які легітимні сумніви з цього приводу.
Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Проаналізувавши доводи заявника ОСОБА_3 в обґрунтування заявленого ним відводу судді ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що ним не надано будь-яких об`єктивних доказів того, що суддя є упередженим в розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Сам факт подання заявником скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя не може бути підставою для задоволення заяви про відвід судді, а тому дана заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1