ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/199/18

Провадження № 1-кп/486/16/2019

24 січня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000048, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 14.06.2004 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122, 70 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 30.06.2005 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ст. ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 вересня 2005 року вирок суду змінено та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- 15.04.2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 09.06.2011 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився умовно-достроково 22.08.2013 року з Казанківської ВК №93 Миколаївської області за постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013 року, невідбутий строк 2 місяці 19 днів;

- 02.02.2017 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року близько 20:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Продукти», розташованого в АДРЕСА_2 , де здійснював торгівлю ФОП ОСОБА_7 . В магазині помітив, що продавець закладу ОСОБА_8 поклала гроші до шухляди за торгівельним прилавком, у зв`язку з чим, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на заволодіння вказаними грошима. З метою реалізації свого умислу, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені продавцем, підійшов до прилавку з касою, перехилився через його стільницю та, відчинивши шухляду, почав забирати грошові кошти. При цьому, продавець ОСОБА_8 помітила незаконні дії з боку ОСОБА_4 , але ігноруючи її зауваження, усвідомлюючи, що його дії помічені, відкрито забрав грошові кошти у розмірі 2000 грн., з якими, не реагуючи на зауваження продавця зупинитись, пішов з магазину та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав повністю. Пояснив, що 16 січня 2018 року ввечері між 20 та 21 годинами після вживання алкогольних напоїв зайшов до магазину «Продукти» по вул. Дружби Народів у м.Южноукраїнську, щоб купити ковбасу, до цього магазину заходив і раніше. На зміні була продавець ОСОБА_9 . Після того, як зробив замовлення ковбаси йому стало погано, він впав на прилавок і розбив скло за яким були шоколадки та жувальна гумка. Продавець зателефонувала господарю ОСОБА_10 , а він пішов з магазину. Перед тим як піти з магазину, сказав, що завтра він зайде і розрахується за пошкоджене майно. На вул. Дружби народів його окликнув потерпілий та бризнув газовим балончиком в обличчя, збивши його з ніг. Він впав та очі розкрити не зміг, до лікарні його відвезла швидка допомога. При огляді в нього було виявлено пляшку горілки, телефон і належні йому 40 грн. Грошей у магазині він не брав, тиск на потерпілого і свідка ОСОБА_11 не здійснював. Бажає розрахуватися за розбите скло. Свідка ОСОБА_12 він не бачив.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його матері належить магазин «Продукти» в АДРЕСА_2 , де він разом з матір`ю здійснює підприємницьку діяльність. 16 січня 2018 року близько 21:20 год. йому зателефонувала продавець ОСОБА_13 і сказала «швидко приїдь, тут розгром», він не дуже зрозумів що трапилось і передзвонив. ОСОБА_8 сказала «тут ОСОБА_14 », він одразу зрозумів, що це ОСОБА_4 , оскільки тільки він міг взяти товар і не розрахуватися. Поки біг до магазину, викликав поліцію. Після дзвінка, приблизно через 3 5 хвилин він прийшов і побачив перекинуту вітрину, кавоварну машину та товар. ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_4 , зайшовши, тягнувся взяти гроші, взявши їх, він пішов у напрямку вул. Дружби Народів. Наздогнавши ОСОБА_4 він окликнув його, останній почав махати пляшкою перед його обличчям, і тому він бризнув в обличчя ОСОБА_4 газовим балончиком. ОСОБА_4 замахнувся на нього, від чого впав. У ОСОБА_4 був телефон і гроші 50 грн. та інші купюри. Поліція повідомила, щоб вони йшли до магазину. В магазині їх допитували у різних кімнатах. Але як тільки зайшла поліція в магазин, ОСОБА_8 сказала, що ОСОБА_4 ввійшов до магазину, коли вона рахувала гроші, поклала гроші до верхньої шухляди, яка без автоматичного замку, а ОСОБА_4 заказав ковбаси і коли вона пішла до вітрини із ковбасою, він потягнувся до верхньої шухляди каси. Точну суму викрадених грошей виявили після ревізії. Ці гроші були для розрахунків із постачальниками. В торговому залі була повалена ялинка, перевернуті стійки, які на час фотографування поставили на місце, а ялинку прибрали. Після того, як ОСОБА_4 відпустили після затримання і до рішення Апеляційного суду він приходив і повідомляв, що відшкодує шкоду, якщо вони заберуть заяву в поліції, погрожував йому і ОСОБА_15 . Бачили, як ОСОБА_4 виходив з магазину і ОСОБА_8 сказала, що ОСОБА_4 погрожував їй. ОСОБА_8 скаржилась, що ОСОБА_4 приходив додому, потім повідомила, що її перестріли незнайомі люди і сказали, що вона повинна сказали, що гроші знайшла. 20 лютого 2018 року він торгував у магазині та у магазин прийшов покупець, який повідомив, що чув як продавець кричала « ОСОБА_14 , віддай дві тисячі». Слідчих дій із застосуванням відеокамери з ним не проводили. З ОСОБА_8 розірвано трудову угоду у травні 2018 року.
Згідно рапорту чергового Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив про те, що 16 січня 2018 року о 21:02 год. в м. Южноукраїнську Миколаївської області по вул. Дружби народів, 54, магазин «Рандеву», невідомий чоловік розбив вітрину, кофеавтомат. Вказана заява була внесена до ЄРДР 12 січня 2018 року № кримінального провадження 0000048 та 17 січня 2018 року дії ОСОБА_4 перекваліфіковані з ч.1 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України /т.1 а.с. 122, 126, 151-152, 156/.
Даний факт підтверджується також протоколом огляду місця події від 16 січня 2018 року з фототаблицею до нього, згідно якого в магазині «Продукти» по вул. Дружби народів, 54-А, в м. Южноукраїнську Миколаївської області за прилавком до робочого місця продавця виявлено, що на підлозі лежить розбитий пластиковий стелаж з жувальними гумками, солодощами, перекинуті ящики з цукерками, біля стільця продавця на підлозі лежить кавоварка срібного кольору. На робочому столі продавця стоїть касовий апарат, електронні ваги та переносний термінал /т.1 а.с. 127- 132/.
Стосовно протоколу /т.1 а.с. 127- 132/, свідок ОСОБА_8 пояснила, що до фотографування (зображення 2) стояла полка з товаром, яка впала за прилавок від дій ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що посеред торгівельного залу була повалена новорічна ялинка, яку прибрали перед фотографуванням.
Також підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2018 року /т.1 а.с.143-145/, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав в ОСОБА_4 особу, яку він наздоганяв 16 січня 2018 року біля приміщення Южноукраїнського виконкому. Та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2018 року /т.1 а.с.146-148/, згідно якого і свідок ОСОБА_8 впізнала в ОСОБА_4 особу, яка 16 січня 2018 року, знаходячись в магазині «Продукти», відкрито викрала грошові кошти в сумі 2000 грн.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_7 та вони разом здійснюють торгівлю у магазині «Продукти». Близько двох років ОСОБА_4 заходить до їхнього магазину та неодноразово не розраховувався за товар. 16 січня 2018 року ввечері близько 21-22-ї год. їй зателефонував син та сказав, що ОСОБА_16 розгромив магазин і касу, сказав, що біжить за ним один. Вона спочатку пішла до магазину, а потім син зателефонував і сказав, щоб вона йшла до виконкому. Біля виконкому побачила, що ОСОБА_4 лежить і спитала чи не вбив його син і для чого він скористався газовим балончиком, на що ОСОБА_7 їй відповів, що ОСОБА_4 він не вбивав і відповів «ти хочеш, щоб він мене вбив пляшкою». Через декілька хвилин приїхала поліція і ОСОБА_4 забрала швидка допомога в лікарню. Біля ОСОБА_4 була пляшка, телефон, грошей не бачила. Син сказав їй, що ОСОБА_8 йому повідомила, про те, що ОСОБА_4 заліз до каси, взяв гроші та перебив магазин. В її присутності ОСОБА_8 розповіла поліції, що коли рахувала гроші, увійшов ОСОБА_4 і вона поклала гроші у шухляду каси. Після того як суддя ОСОБА_17 не обрала ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, ОСОБА_4 почав до них приходити і просити, щоб вони забрали заяву з поліції. ОСОБА_8 говорила, що ОСОБА_4 приходив до неї під будинок, чекав на неї, пропонував гроші, роботу за зміну показань. Вона проводжала ОСОБА_8 додому, оскільки остання боялася ОСОБА_4 . Після ухвали Апеляційного суду, якою ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, ОСОБА_8 повідомила, що її зустріли двоє незнайомців і сказали, якщо вона бажає спокою сім`ї, їй необхідно говорити, що гроші знайшла, тому вона буде говорити, що гроші знайшла. ОСОБА_8 у них в магазині працювала 20 років. Не просила зводити наклеп на ОСОБА_4 . Одного разу, ще до вищевказаної події ОСОБА_4 зайшов з товаришем до магазину і ОСОБА_8 боялася його. В її присутності слідчих дій із застосуванням відеокамери не проводилось.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 16 січня 2018 року він зателефонував своїй співмешканці ОСОБА_15 , яка розповіла йому, що магазин, який належить їй та сину ОСОБА_7 пограбували. Після чого йому зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що біжить за ОСОБА_4 до виконавчого комітету. Він викликав поліцію. Коли він підійшов на місце події, то побачив, як ОСОБА_4 лежить на асфальті, а ОСОБА_7 біля нього. Після чого вони пішли в магазин. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_8 їм розповіла, що ОСОБА_4 викрав гроші в сумі 2000 грн. ОСОБА_8 працює продавцем в цьому магазині більше 12 років. Вона особисто йому розповідала, що їй погрожували двоє чоловіків, вимагали від неї змінити показання за гроші, при цьому свідок від страху трусилась, тому вони проводжали її щовечора додому.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що 16 січня 2018 року він їхав з м. Одеси до м. Первомайська на автомобілі та близько 20-ї години вечора зайшов на поріг магазину, розташованого по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську неподолік від дороги та через вузький коридор побачив погром у магазині, а з магазину вибіг великий чоловік, з магазину йому кричав жіночий голос, щоб ОСОБА_14 віддав 2 тисячі гривень. Приблизно через місяць знов зайшов до цього ж магазину і в розмові з господарем магазину дізнався, що були викрадені гроші.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з потерпілим, обвинувачений йому теж візуально знайомий. Взимку 2018 року ввечері він був на роботі в виконкомі за адресою: АДРЕСА_3 , побачив у вікно багато людей та вийшов. Побачив, що на землі лежить людина, поцікавився чи живий він. Там був потерпілий та ще близько 5 осіб. Потерпілий сказав йому, що в його магазині виник якийсь інцидент, чи той чоловік, що лежав, вдарив когось, чи розбив щось. Потім приїхала швидка допомога та коли забирала чоловіка, впізнав, що це ОСОБА_21 . Він викликав поліцію і швидку допомогу, однак дізнався, що вже їх викликали раніше. Начебто біля ОСОБА_4 ніяких речей не було.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що працює фельдшером швидкої допомоги та в січні 2018 року ввечері приблизно о 22-23 год. був викликаний до Южноукраїнської міської ради. На бордюрі лежав ОСОБА_4 . Зі слів присутніх останнього побили. ОСОБА_4 був в стані алкогольного сп`яніння, погрузили його на носилки та повезли в лікарню. Там ще була поліція, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 був мокрий, ніяких речей при ньому він не бачив.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що працює на швидкій допомозі, в січні 2018 року під ранок його викликали в кабінет слідчого до ОСОБА_4 , якому було погано, а саме, в нього оніміли кінцівки. Тиск 120х80, пульс до 80, тремор, алкогольне сп`яніння, інтоксикація, госпіталізації не потребував.

Наведені докази на підтвердження встановлених обставин узгоджуються між собою і є допустимими.

Судом була допитана свідок обвинувачення ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні 25.04.2018 року пояснила, що 16 січня 2018 року ввечері ОСОБА_21 зайшов до магазину де вона працювала продавцем. В той час вона за прилавком рахувала гроші, в сумі 2 тисячі грн., які, побачивши ОСОБА_4 , поклала позаду себе до шафи, гроші залишились не на очах. ОСОБА_4 зайшов до магазину з неповною пляшкою горілки та замовив ковбасу. Коли вона пішла за ковбасою, ОСОБА_4 впав на прилавок, піднявся і вдруге впав на прилавок. Від падіння впала полка з жувальними гумками і розбилась.

Вона зателефонувала ОСОБА_7 і ОСОБА_4 забажав з ним поговорити, але вона сказала, що ОСОБА_7 зараз прийде. ОСОБА_4 постояв пару хвилин і повільно пішов до будівлі виконкому, а вона вийшла за ним. ОСОБА_4 до шафи де вона поклала гроші не міг дотягнутись внаслідок великої відстані. Не бачила, щоб ОСОБА_4 намагався заволодіти грошима. Телефонувала ОСОБА_7 двічі. Від самого початку говорила, що 2 тис. грн. забрав ОСОБА_4 . ОСОБА_7 і ОСОБА_15 чули як вона це говорила, але після прибирання знайшла гроші, так як забула куди їх поклала. Гроші знайшла приблизно через тиждень, коли після вихідних вийшла на роботу та при фасуванні печива помітила гроші, що зникли, це були купюри номіналом 50, 100, 200 грн. перемотані резинкою. Потерпілому в той же ж день повідомила, про знайдені кошти та повідомила, що розрахується ними з постачальниками. Вона змінила показання без погроз та їй ніхто не погрожував. Додому з магазину її проводжала ОСОБА_15 , щоб не з`ясувалось правди, а не для того, щоб ОСОБА_4 до неї не підходив. ОСОБА_15 їй сказала, щоб вона говорила, що гроші взяв ОСОБА_4

03 травня 2018 року в судовому засіданні пояснила, що грошей взагалі не було. ОСОБА_4 гроші не брав, лише пошкодив вітрину і звалив товар. ОСОБА_7 телефонувала один раз і не говорила, що прийшов ОСОБА_4 , оскільки останній був у магазині. Під освітленням біля магазину нікого із людей не було і вона не кричала «віддай дві тисячі». Сказала потерпілому, що в магазині розгром і все повалено. За проханням ОСОБА_15 збрехала, що ОСОБА_4 вкрав гроші. ОСОБА_15 і запропонувала це, коли в магазині ще все було повалено. Вигадала після тижня вихідних, які були після 16 січня 2018 року, і той факт, що переклала гроші. Дуже боїться цієї ситуації, тому говоритла неправду. Конкретизувати ситуацію та причини страху не може. Вперше сказала працівникам поліції, що ОСОБА_4 грошей не викрадав, коли через три тижні після інциденту була відеозйомка поліцією на якій були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .

На досудовому слідстві вона нібито повідомила 28 січня 2018 року, що ОСОБА_4 приходив, погрожував і вона боялась виходити із дому, але це було записано зі слів ОСОБА_15 , вона підписала протокол не читаючи. З приводу подій 16 січня 2018 року її допитували один раз - 16 січня і більше не допитували.

В судовому засіданні 27.12.2018 року пояснила, що грошей, які вона начебто поклала в шафу позаду не було і ОСОБА_4 грошей не брав. Історія про викрадення грошей була вигадана. Ревізії у магазині не проводилось. Пояснити, для чого телефонувала ОСОБА_7 , коли ОСОБА_4 перебував у магазині, не змогла. Причина зміни показань - боязнь неправди.

Декілька разів приносила до суду ОСОБА_4 продуктові передачі, оскільки вважає його не винуватим.

17.01.2018 року її показання записувались зі слів ОСОБА_15 , а вона злякалась і прикривала ОСОБА_15 . В судовому засіданні двічі змінювала показання через ОСОБА_15 , останні показання є вірними. Пояснити чого саме боялась не змогла.

ОСОБА_4 у магазині нічим не заволодів, зайшов п`яний, він потягнувся і звалив прилавок, упала кавоварка, жувальна гумка, цукерки, скло, тому зателефонувала ОСОБА_7 . Той прийшов через 15-20 хвилин і вона сказала, що ОСОБА_4 пішов у напрямку виконкому.

Під час розгляду клопотання про тримання під вартою ОСОБА_4 були присутні працівники поліції ОСОБА_24 і ОСОБА_25 та був скандал, оскільки вона сказала, що ОСОБА_4 не вчиняв крадіжку. Після дачі суду правдивих показань у травні 2018 року її звільнили з роботи.

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_8 в частині невинуватості обвинуваченого з наступних мотивів. Як було встановлено в судовому засіданні, свідок на досудовому розслідуванні надавала показання про заволодіння ОСОБА_4 грошей. Під час досудового розслідування 28 січня 2018 року був складений протокол, в якому ОСОБА_8 зазначила, що на неї з боку обвинуваченого чинився тиск, але, з її слів, протокол вона підписала не читаючи, протокол складався зі слів ОСОБА_15 . Вказані показання були встановлені відповідно до ч.4 ст.96 КПК України. В судових засіданнях свідок двічі змінювала показання, і показання в судових засіданнях не узгоджуються між собою і не узгоджуються із показаннями на досудовому розслідуванні, а також з іншими доказами.

В матеріалах кримінального провадження №0000048 відсутній протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 /т.1 а.с. 232/. Тому суд критично ставиться до пояснень свідка, що вперше працівникам поліції вона повідомила про невинуватість ОСОБА_4 під час слідчої дії із застосуванням відеозапису.

Сторона захисту заперечувала щодо визнання показань свідка ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_7 , оскільки вони надані зі слів свідка ОСОБА_8 і це суперечить ч.5 ст.95 КПК України. Потерпілий та свідок ОСОБА_15 дійсно не були на місці події під час перебування обвинуваченого в магазині. Разом з тим, свідок ОСОБА_8 по телефону викликала ОСОБА_7 , оскільки в магазині був обвинувачений та учинив безлад, і у присутності вказаних осіб надавала первинні показання.Тому суд вважає ці докази допустимими відповідно до. ч.ч.1, 2 ст.97 КПК України.

Не зважаючи на те, що захисник заявив про визнання показання свідка ОСОБА_19 недопустимими, оскільки було порушено право на перехресний допит, суд не може погодитись із таким. Так, в судовому засіданні у присутності обвинуваченого, який поводився доволі агресивно, захисником було задано питання щодо номеру телефону свідка. З метою запобігання впливу з боку обвинуваченого на свідка, питання було знято і запропоновано поставити вказане питання за відсутності обвинуваченого. Після перерви захисник не став ставити вказане питання. Обвинувачений, з одного боку, міг не помітити свідка, як внаслідок стану алкогольного сп`яніння так і інших обставин, з іншого боку, обвинувачений не визнає вини і його право заперечувати проти доказів сторони обвинувачення. Суд також не бере до уваги твердження свідка ОСОБА_8 щодо відсутності свідка ОСОБА_19 , оскільки свідок заперечував, що бачив продавця, крім того свідок ОСОБА_8 двічі змінювала показання на користь обвинуваченого, тому суд в цій частині ставиться критично до її показань.

Відповідно до протоколу затримання від 17.01.2018 року, ОСОБА_4 було затримано о 00:35 год. 17 січня 2018 року /т.1 а.с.149-150/, під час затримання виявлено три банківські картки, грошові кошти в сумі 40 грн., мобільний телефон та сім картку мобільного оператора.

На думку захисту, опис майна при затримання свідчить про відсутність грошей, а тому і предмету злочину.

Разом з тим, згідно рапорту чергового Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив про те, що 16 січня 2018 року о 21:02 год. в м. Южноукраїнську Миколаївської області по вул. Дружби народів, 54, магазин «Рандеву», невідомий чоловік розбив вітрину, кофеавтомат (телефонний дзвінок на пульт 16.01.2018 о 21:00:07, оператор 102 прийняв 16.01.2018 о 21:03:16 /т.1 а.с. 122/). Згідно рапорту чергового Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив про те, що особу, яка розбила вітрину затримано біля приміщення міської ради (телефонний дзвінок на пульт 16.01.2018 о 21:07:08, оператор 102 прийняв 16.01.2018 о 21:10:07 /т.1 а.с. 124/). Викладене підтверджує, що між перебуванням ОСОБА_4 в магазині і затриманням його потерпілим пройшов певний проміжок часу.
Непроведення під час досудового розслідування певних слідчих дій не може тягнути за собою визнання інших доказів не допустимими.

Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 16 січня 2018 року близько 20:40 год. вчинив відкрите викрадення грошей в сумі 2000 грн., з магазину «Продукти», розташованого в АДРЕСА_2 , що помітила продавець магазину ОСОБА_8 і, усвідомлюючи, що його дії бачить свідок, доводячи свій умисел на заволодіння чужим майном до кінця, відкрито викрив гроші і втік. Ці обставини повністю підтверджуються доказами, зібраними під час судового розгляду і є допустимими.

Суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні саме інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та твердження про те, що він взагалі не крав гроші, суд оцінює критично, розцінюючи дану обставину як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються вищенаведеними доказами.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком суду, а також враховує висновок органу пробації.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 ви знати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до нового покарання, не відбуте покарання за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 31 січня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою, а також зарахувати у строк відбування покарання час затримання в порядку ст.208 КПК України з 17 січня 2018 року по 19 січня 2018 року.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1