Справа №580/949/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/183/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 26 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 21 грудня 2017 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 297 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

обвинувачений за ст. 187 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_8 до призначеного покарання частково приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутого ним покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 21 грудня 2017 року, і остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачений у тому, що він 15 квітня 2018 року, близько 4 год. 20 хв., перебуваючи на вул. Тараса Шевченка в м. Лебедин Сумської області, помітив ОСОБА_9 , яка йшла сама та тримала в руках сумку за якою став слідувати.

В темній частині вул. Тараса Шевченка, поблизу будинку №78, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 ,, маючи при собі заздалегідь підготовлений ніж, приставив його до передньої частини шиї потерпілої ОСОБА_9 та, погрожуючи фізичною розправою, став вимагати у неї грошові кошти.

Після отриманої відмови, ОСОБА_8 лівою рукою схопив потерпілу ОСОБА_9 за шию ззаду та намагався висмикнути з її рук сумку у якій знаходився гаманець, при цьому, правою рукою продовжував погрожувати потерпілій ОСОБА_9 ножем, тримаючи його поблизу шиї потерпілої.

Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпіла ОСОБА_9 стала відходити помірними кроками в бік разом із обвинуваченим ОСОБА_8 до освітленої території АЗС «Надежда Ритейл 2017», що розташована по вул. Тараса Шевченка у м. Лебедин Сумської області, у зв`язку з чим ОСОБА_8 припинив напад та зник з місця події.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій він просить вирок суду скасувати та направити справу на додаткове розслідування.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування слідчим було порушено його права, оскільки він був допитаний слідчим без участі захисника, а під час судового розгляду прокурор чинив тиск на потерпілу.

Зазначає обвинувачений й про те, що в матеріалах справи відсутні його письмові пояснення надані ним під час досудового розслідування, про що він заявляв у суді першої інстанції, однак суд не звернув уваги на це.

Обґрунтовує обвинувачений ОСОБА_8 свої вимоги й тим, що він страждає психічним захворюванням з дитинства, є інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим заявляв клопотання про проведення відносно нього повторної психіатричної експертизи, однак суд не задовольнив його клопотання.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, об`єктивно встановивши фактичні обставини події кримінального правопорушення, на законних підставах дійшов до висновків про те, що ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном вчинив напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_9 .

При цьому, незважаючи на визнання ОСОБА_8 вини у вчиненому, його винуватість була встановлена судом й при аналізі досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події, від 15 квітня 2018 року; постановою слідчого СВ Лебединського ВП ГУНП в Сумській області, від 15 квітня 2018 року, про визнання предметів речовими доказами; протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілою та підозрюваним, від 16 квітня 2018 року.

Крім того, судом першої інстанції був досліджений висновок судово психіатричної експертизи № 226, від 3 травня 2018 року, згідно якого ОСОБА_8 виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з великими судомними нападами, легкими характерологічними змінами особистості за епітипом, однак може усвідомлювати свої дії та керуватися ними, за психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. п. 70 72).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 1 КК України.

Виходячи з того, що у рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_8 проводилась судово психіатрична експертиза, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для проведення повторної експертизи, як на тому наполягав обвинувачений.

Колегія суддів також враховує пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції щодо того, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції клопотав про проведення психіатричної експертизи не з метою перевірки висновку експерта, а з метою доведеності наявності у нього психічного захворювання яке потребує надання ОСОБА_8 медичної допомоги.

Не може колегія суддів погодитись й з доводами апеляційної скарги з приводу порушення прав обвинуваченого підчас відібрання у нього письмових пояснень слідчим та відсутності цих письмових показань в матеріалах кримінально провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення у відповідності з принципом змагальності, письмові покази ОСОБА_8 , як підозрюваного, до суду не надавалися, а тому суд не вправі надавати такому доказу оцінку.

Не знайшли свого підтвердження при дослідженні колегією суддів матеріалів провадження й інші доводи апеляційної скарги, зокрема й щодо тиску прокурора на потерпілу, оскільки з звукозапису судового засідання вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 надавала покази в судовому засіданні 26 вересня 2018 року добровільно і прокурор відносно неї тиску не вчиняв.

За таких обставин, виходячи з того, що обвинувачений в апеляційній скарзі не оспорює висновки суду в частині призначеного йому покарання, яке є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особі ОСОБА_8 та обставинам, що пом`якшують та обтяжують ОСОБА_8 покарання, та є таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_8 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку суду, а отже й для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 26 вересня 2018 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,