Справа № 191/794/17
Провадження № 1-кп/191/191/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 03 лютого 2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зайцеве Синельниківського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою освітою, працюючого трактористом в ТОВ «Степова», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
12 січня 2017 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні котельної Майської ЗОСШ, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський район, с.Майське, вул. Шкільна, № 1, в ході раптово виниклої сварки із ОСОБА_5 , яка виникла на побутовому ґрунті, маючи умисел спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно, стоячи обличчям до обличчя, звалив потерпілого ОСОБА_5 з ніг, та продовжуючи реалізовувати умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс, лежачому па підлозі обличчям до гори, ОСОБА_5 не менше двох ударів взутою ногою в область ліктьового суглобу правої верхньої кінцівки, якою потерпілий закривав своє обличчя, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців обох повік правого ока; синця зовнішньої поверхні правого плеча в верхній третині, синця внутрішньої поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на внутрішню поверхню правого передпліччя в верхній третині, які за своїм характером відповідають категорії легких тілесних ушкоджень.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 12.01. 2017. Він повалив потерпілого та наніс йому декілька ударів. У вчиненому щиро розкаюється. Пояснив, що визнає матеріальну шкоду у розмірі 1 189 грн., але моральну в розмірі 2 000 грн., оскільки має на своєму утриманні двоє неповнолітній дітей. Також просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , пояснив суду, що 12.01.2017 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні котельні Майської ЗОСШ, в ході раптово виниклої сварки, поваливши його на підлогу наніс йому тілесні ушкодження. Через завдані ушкодження він знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, поніс витрати на ліки. Просить стягнути матеріальну та моральну шкоду на свою користь на загальну суму 8189 гривень та призначити обвинуваченому покарання у відповідності до закону.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є директором Майської ЗОСШ, там де працює вчителем потерпілий ОСОБА_5 та навчаються діти обвинуваченого ОСОБА_3 12.01.2017 вона дізналася про конфлікт, який виник у коридорі школи між вчителем ОСОБА_5 та батьком учня ОСОБА_3 , побачивши їх - запропонувала їм заспокоїтись та зустрітись на наступній перерві в своєму кабінеті для з`ясування всіх обставин даного конфлікту. Через деякий час, вона дізналася, що біля шкільної котельні відбулася бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Підійшовши до котельні вона побачила лежачого на порозі котельні ОСОБА_5 , який мав гематому біля правого ока. Бійку між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не бачила.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді педагога організатора Майської ЗОСШ. Знаходячись в кабінеті директора дізналася, що щось трапилось біля шкільної котельні, куди вона разом з директором одразу пішла. Прийшовши до котельні вона побачила лежачого вчителя ОСОБА_5 з синцем під оком, а поряд стояв ОСОБА_3 . Що між ними сталося вона не знає, на запропоновану нею допомогу викликати швидку ОСОБА_5 піднявшись з підлоги порогу відмовився.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого протиправного діяння, знайшла своє підтвердження в досліджених у судовому засіданні та оцінених у сукупності та іншими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань ( Т. 2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( Т. 2 а.с.7) ;

- актом судово-медичного обстеження № 40 від 27.01.2017 року, згідно якого на підставі представленої медичної документації пошкодження ОСОБА_5 встановлено: тілесні ушкодження у вигляді гематом повік правого ока, забою м`яких тканин голови із цефалічним синдромом, що відповідають категорії легких тілесних пошкоджень (Т.2 а. с. 17-18);

- висновком експерта № 54-Е ( до акту СМО № 40 від 27.01.2017 року, яким встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_5 у виді: синців обох повік правого ока; синця зовнішньої поверхні правого плеча в верхній третині, синця внутрішньої поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на внутрішню поверхню правого передпліччя в верхній третині, які у відповідності за своїм характером відповідають категорії легких тілесних ушкоджень ( Т. 2 а.с. 27-28);

- висновком експерта № 56-Е ( до акту СМО № 40 від 27.01.2017 року, згідно якого, характер тілесний ушкоджень встановлених у гр. ОСОБА_5 свідчать про те, що вони виникли від травмуючого впливу тупого твердого предмету, яким могла бути як рука людини стиснута в кулак, так і взута нога, а також інший тупий твердий предмет (Т.2 а.с. 34-35);

- характеризуючими даними ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 40-43);

- свідоцтвом про народження дітей (Т. 1 а.с. 42-43);

- протоколами проведення слідчого експерименту від 09.02.2017 року (Т. 2 а.с. 29-32);

- протоколами проведення слідчого експерименту від 20.02.2017 року (Т. 2 а.с. 64-66).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені, посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне легке тілесне ушкодження, за вчинення якого передбачено відповідальність за ч.1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, наявність на утриманні 2 неповнолітніх дітей.

Обставин, яка обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді штрафу зі звільненням від відбування покарання на підставі п. в ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки злочин вчинено до набрання чинності законом про амністію, та наявністю у обвинуваченого, який не позбавлений батьківських прав дітей, яким не виповнилось 18 років.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 1189 грн., 00 коп. та моральної шкоди у сумі 7 000 грн., 00 коп. завданої кримінальним правопорушенням, який підлягає частково задоволенню.
Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З виписки із історії хвороби ОСОБА_5 та квитанцій аптечних пунктів вбачається, що потерпілому було призначене лікування медичними препаратами, внаслідок чого останнім вони були придбані.
Отже, доведена потерпілим матеріальна шкода, завдана злочином, складає 1 189 грн. 00 коп., яка підлягає задоволенню у повному обсязі.
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, у ч.3 ст.23 ЦК України зазначені обставини, які повинні бути враховані для визначення розміру моральної шкоди, зокрема, характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, інші обставини.
Також при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке не є тяжким, а також тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, які є легкими, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди 7 000 грн., 00 коп. є завищеним і з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 4000 грн., 00 коп.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., від відбування призначеного покарання звільнити на підставі п. в ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у сумі 1 189 грн. 00 коп. та моральну шкоду у сумі 4 000 грн. 00 коп.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1