Справа №: 398/294/19
провадження №: 1-кс/398/266/19
УХВАЛА
Іменем України

"25" січня 2019 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградська області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не має на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України по кримінальному провадженню №0000193, -

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВПГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зґвалтування неповнолітньої особи, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за таких обставин.

23.01.2019 р. близько 16.00 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власних справах прибув до приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності його бабусі ОСОБА_8 , та яка здає одну з кімнат квартири ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи в приміщенні даної квартири, ОСОБА_6 побачив раніше невідому йому неповнолітню ОСОБА_9 , яка знаходилася в приміщенні кімнати, яку винаймає за вказаною адресою та слухала музику. Саме в цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним шляхом.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи те, що ОСОБА_9 являється неповнолітньою особою, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_9 , з правого боку та обіймаючи рукою запропонував пройти їй до іншої кімнати, на що остання відмовилась. Відмова ОСОБА_9 обурила ОСОБА_6 , останній продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, дістав з кишені ніж та погрожуючи його застосуванням, долаючи опір ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, затягнув неповнолітню ОСОБА_9 до ванної кімнати, зачинивши двері з внутрішньої сторони.

В подальшому, перебуваючи в ванній кімнаті, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій проти волі ОСОБА_9 роздягнув її та застосовуючи фізичне насильство, здійснив природний статевий акт з неповнолітньою потерпілою. Закінчивши статевий акт з неповнолітньою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілу на місці скоєння злочину.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженню доказами:

- протоколом огляду місця події від 23.01.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1

- протоколом огляду місця події від 23.01.2019 р. за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 від 24.01.2019 р.;

- протоколом освідування неповнолітньої ОСОБА_9 від 23.01.2019 р.;

- протоколом допиту ОСОБА_8 від 23.01.2019 р.;

- протоколом допиту ОСОБА_10 від 23.01.2019 р.;

- протоколом слідчого експерименту від 24.01.2019 зі свідком ОСОБА_10 .

24 січня 2019 року ОСОБА_6 був повідомлений належним чином про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, так як його позиція у кримінальному провадженні є однозначною, що полягає у повній відсутності сприянню слідству та впливу на місцевих жителів, котрих може схилити не надавати покази та інформації з відомих їм фактів та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 с. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 зазначила , що відносно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню, так як підозрюваний не працює, не має міцних соціальних зв`язків, може вплинути на потерпілу та свідків.Тому вважає недоцільним застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив факт вчинення даного злочину, просив не застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як він бажає знаходитися вдома.

Захисник ОСОБА_4 заперечує щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 можливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як останній не судимий, має місце проживання, має легку розумову відсталість.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, вважаю, що є всі підстави для задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Слідчому судді надані докази щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, який є особливо тяжким злочином. Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, а також що потерпілою є неповнолітня особа, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 12 років, та те, що підозрюваний не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований , не має постійного джерела доходу. Зі слів ОСОБА_8 в поясненні при допиті її в якості свідка , в її квартиру АДРЕСА_2 іноді приходить її онук ОСОБА_6 , який зареєстрований в даній квартирі. Слідчому судді не надані докази постійного місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 . Дані обставини дають підстави вважати, що він може ухилитися від досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Отже доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були дослідженні в судовому засіданні.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

При цьому слідчий суддя не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_6 . Даний запобіжний захід не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
По матеріалам клопотання не вбачається можливості застосування застави підозрюваному , оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст.183, 193, 194,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання задовольнити повністю.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 год. 30 хв. 23 січня 2019 року до 22 год. 30 хв. 23 березня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя