Справа № 139/366/19
Провадження № 1-кп/139/20/19

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2019 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю сторін провадження:
процесуального прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
та секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , близько 16-ої години 13 серпня 2018 року, перебуваючи в будинку своєї сусідки ОСОБА_3 , маючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, із серванту, що знаходився у вітальній кімнаті, скоїла крадіжку грошових коштів в сумі 12 100 гривень та 400 доларів США, якими у подальшому розпорядилася на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 22 998, 24 гривень.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_3 подала суду угоду про примирення, яка датована 03 травня 2019 року (а.с. 14-15).
Потерпіла та обвинувачена заявили, що добровільно з ініціативи обох сторін уклали цю угоду.
Відповідно до зазначеної угоди, потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, щодо виду покарання та його розміру, а також зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено, визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у повному обсязі, щиро кається. Ще до підписання угоди вона відшкодувала потерпілій збитки від злочину. Крім того, обвинувачена заявила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та погоджується із застосуванням узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просила затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Заявила, що їй повністю відшкодовано шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, і вона не має претензій до обвинуваченої. Просила затвердити укладену угоду про примирення від 03 травня 2019 року та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення сторонами дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене між сторонами покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до частин 3 та 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку та може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є, відповідно до обвинувального акту, щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, а відповідно до заяви в засіданні потерпілої - добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди (а.с. 16),
Досудовим слідством не встановлено обставин, які б обтяжували покарання для ОСОБА_4 .
В угоді про примирення сторони узгодили про призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.
Такі умови призначення покарання відповідають принципам, встановленим кримінальним процесуальним законодавством. Так, відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Санкцією частини 1 статті 185 КК України передбачені альтернативні покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт, арешту та позбавлення волі. Суд вважає, що в даному випадку, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, за наявності в процесуальній поведінці обвинуваченої сукупності пом`якшуючих покарання обставин, ОСОБА_4 можна призначити найменш тяжке покарання із визначених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі, передбаченому цією санкцією.
Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченої в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно неї запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України та ст.ст. 50, 65, 185 КК України, суд, -
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя: ____________