Справа № 492/1794/18
ВИРОК

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000399 від 22.07.2018 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України,з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

21.07.2018 приблизно о 22:15 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні сільського клубу розташованого по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки, що склалася між ним та потерпілим ОСОБА_6 , умисно, з мотиву неприязні, кулаком правої та лівої руки, наніс п`ять ударів по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , а саме: коли потерпілий сидів за столом, то ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки у область правої щоки, після чого ОСОБА_6 підвівся з стола та ОСОБА_5 наніс ще чотири удари кулаками правої та лівої руки в область правої та лівої щоки, та далі, ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар головою в область обличчя, а саме в ніс потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці правого ока, садна на каймі нижньої губи зліва, пошкодження слизової оболонки по внутрішній поверхні нижньої губи зліва, синця на лівій щоці, 2 саден в потиличній ділянці декілька справа, садна по задній поверхні третини лівого передпліччя, які згідно висновку експерта № 92 від 23.07.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

До суду разом з обвинувальним актом прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надав угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2018 року, укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 469, 470 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив, що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, а також не заперечував проти умов укладеної між прокурором та ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості останнім. Також суду надано письмову згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що згідно згаданої угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також остаточного покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховуються положення ст. ст. 468, 469 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 469, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Абзац 2 ч. 4 ст. 469 КПК України встановлює недопустимість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Потерпілим від даного злочину є ОСОБА_6 , який в свою чергу надав прокурору письмову згоду на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженні не має.
Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2018 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області