ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №614/371/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/454/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
Іменем України
29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Свердловка, Сватівського району, Луганської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-27.03.2001р. Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.94 КК України (в ред. 1960р.) до 11 років позбавлення волі, звільнений 05.05.2009р. умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 8 місяців 18 днів;

-30.06.2011р. Борівським районом судом Харківської області за ст. 296 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі,

засуджений зач.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання 10(десять) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно вироку, 01.05.2017р., вдень, більш точний час, як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 , знаходився на літньому майданчику магазину «Затишок», який розташований на вул. Шкільній, б.1, с. Першотравневе, Борівського району, Харківської області, де разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вживав спиртні напої.

В ході спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла бійка, в яку втрутилися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою її припинити. Після бійки, близько 20год. 30хв. більш точний час, як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов в напрямку дому. Після чого повернувся з ножем на вул. Шкільну, с. Першотравневе, Борівського району, Харківської області, підійшов до потерпілого, відвів його у бік та діючи з прямим умислом, направленим на спричинення смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді можливого настання смерті потерпілого і бажаючи настання цих наслідків, діючи з умислом на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , завдав останньому один удар кухонним ножем, в життєво-важливу область - грудну клітину зліва, чим спричинив ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 146 від 03.05.2017р., тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, що супроводжувалося ушкодженням 6-го ребра, по ходу раневого каналу, які по ступеню тяжкості, є тяжкими тілесними ушкодженнями, які небезпечні для життя в момент спричинення, проте з незалежних від нього причин, смерть ОСОБА_9 не наступила, у зв`язку з тим, що була викликана бригада «Швидкої допомоги», яка своєчасно надала медичну допомогу потерпілому.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить врахувати положення ч.5 ст.72 КК України. Крім того, посилається на відсутність захисника при проведенні окремих процесуальних дій на досудовому слідстві вважає, що слідчий викривив фактичні обставини. На підставі наведеного цей апелянт просить вирок суду змінити перекваліфікувавши дії обвинуваченого з замаху на вбивство на умисне тяжке тілесне ушкодження
В апеляційній скарзі захисник звертає увагу на неправильну кваліфікацію встановлених обставин справи та просить вирок суду в зв`язку з наведеним змінити перекваліфікувавши дії обвинуваченого з замаху на вбивство на умисне тяжке тілесне ушкодження.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника які який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Загально відомо, що згідно сталої практики, розмежовуючи замах на умисне вбивство та умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, потрібно надати оцінку сукупності обставин, які можуть бути передумовою для висновку про спрямування умислу обвинуваченого. Сама лише локалізація тяжкого тілесного ушкодження та спосіб його нанесення, без урахування інших обставин, не свідчать про умисел на позбавлення життя. Замах на позбавлення життя особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли обвинувачений усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті людини і бажає їх настання. За відсутності умислу на позбавлення людини життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками.

Як свідчить текст вироку (т.3 а.с.79-80), у даному випадку суд першої інстанції не приділив належної уваги повному встановленню суб`єктивних ознак діяння не лише формі вини, а й мотивам та меті вчиненого злочину, в результаті чого без встановлення мотиву, апеляційна інстанція позбавлена можливості перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , що являється апеляційним доводом.

Таким чином, колегією суддів встановлене порушення передбачене п.2 ч.3 ст.374 КПК України оскільки у мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, не зазначено конкретного мотиву та мети вбивства потерпілого, хоча саме виходячи з мотивів та мети можна відрізнити умисне вбивство від інших видів вбивств.

Наведене порушення, на думку колегії суддів слід віднести до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону бо воно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Звідси колегією суддів встановлені підстави передбачені п.3 ч.1 ст.409 КПК України для скасування судового рішення.

Разом з цим, виходячи з обмеженої ч.3 ст.404 КПК України компетенції апеляційного суду, виходячи з загальних засад кримінального провадження передбачених ст.ст.7, 9 КПК України, колегія суддів для недопущення порушення ст.22 КПК України вважає за можливе вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому решту апеляційних доводів слід врахувати суду першої інстанції.

Враховуючи, що вирок суду скасовується з процесуальних підстав то запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити оскільки він був обраний до ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги задовольнити частково.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2018р. відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 продовжити на 60 діб до 28 січня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді