Провадження №1-кп/523/3/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.11.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , його представника адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000731 від 10 квітня 2013 року із звинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення в тому, що він близько 16 години 45 хвилин 12 червня 2012 року, в порушення вимог п.2.3.«б», п.10.1., п.16.13. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Курській з боку вул. Марсельської в напрямку вул. Затонського, виїхав на вул. Академіка Заболотного та, продовжуючи рух із швидкістю близька 30-40 км/год, уважним не був, належно не стежив за дорожньою обстановкою, під час виконання маневру ліворуч на вул. Курську, не переконався в безпеці зміни напрямку руху, не надав дорогу автомобілю «Mazda 323F», н/з НОМЕР_2 , який він мав об`єктивну можливість бачити, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із зазначеним автомобілем під керуванням ОСОБА_10 , що рухався в прямому зустрічному напрямку з боку пр-ту Добровольського в напрямку вул. Жоліо Кюрі, з фактичною швидкістю 60 км/год.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення відламків; закритої травми правого колінного суглобу у вигляді забою медіального відростка правої стегнової кістки, пошкодження заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, закритої рани передньої поверхні правого колінного суглобу, забитої рани передньої поверхні правого колінного суглобу, яка ускладнилася травматичним синовітом (запаленням суглобу), що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Обвинувачений свою вину у зазначених діях не визнав та показав про виїзд на проїзну частину вул. Академіка Заболотного на дозвільний зелений сигнал світлофору, у зв`язку із чим вважає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_10 здійснював рух на заборонений сигнал світлофору, що призвело до зіткнення автомобіля «Mazda 323F» із середньою частиною керованого обвинуваченим транспортного засобу та до наступного перекидання останнього автомобіля. Потерпілий та інші очевидці події допомогли поставити автомобіль «Volkswagen Golf» в горизонтальне положення. Після ДТП обвинувачений самостійно пішов додому, звідки зателефонував в поліцію та до швидкої допомоги, після чого бачив ОСОБА_10 в КУ «Одеській обласній клінічній лікарні», де їм обом надавали медичну допомогу.

Дослідивши докази в провадженні суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_13 злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при викладених у обвинуваченні обставинах.

В основу пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення органом досудового розслідування покладено показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , експерта ОСОБА_16 , довідку про ДТП, протоколи оглядів місця пригоди, транспортних засобів, акт судово-медичного дослідження потерпілого ОСОБА_10 , висновки судово-медичної, транспортно трасологічних, технічних станів транспортних засобів та автотехнічної експертиз.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 12 червня 2012 року він, керуючи автомобілем «Mazda 323F», рухався в м. Одесі по вул. Академіка Заболотного в напрямку від пр-кта Добровольського до вул. Жоліо Кюрі, пересікаючи на дозвільний сигнал світлофора перехрестя з вул. Курською із швидкістю 60 км/год. Несподівано зліва, тобто з вул. Курської, на заборонений сигнал світлофору виїхав автомобіль «Volkswagen Golf», яким, як з`ясувалося пізніше, керував обвинувачений. Потерпілий застосував екстрене гальмування, а також вивернув кермо праворуч, проте не зумів уникнути зіткнення, від якого автомобіль «Mazda» розвернуло в протилежному напрямку, а автомобіль «Volkswagen» - під кутом 90?, із наступним перевертанням на дах.

З подальших показань потерпілого вбачається, що внаслідок даної ДТП він вдарився головою о лобове скло, а також правим коліном об елементи кузова автомобіля, після чого відчув фізичний біль. Через 10-15 хвилин на місце події прибула карета швидкої допомоги, де було проведено його первинний огляд, а згодом доставлено до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». В лікарні були здійснені рентгенологічні знімки носа та ноги, МРТ, накладено гіпс на праву нижню кінцівку, після чого він повернувся на місце ДТП, де залишився давати пояснення з приводу пригоди.

В один із наступних днів він звернувся за допомогою до лікарів ДЗ «Дорожня лікарня ДП «Одеська залізниця», де перебував на лікуванні в травматологічному відділенні близько трьох тижнів.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожен окремо, в суді показали що були очевидцями того, як автомобіль під керуванням обвинуваченого пересікав вул. Академіка Заболотного на заборонений сигнал світлофору, що і призвело до ДТП. Вони допомогли останньому перевернути транспортний засіб, після чого залишили місце події та через деякий час повернулися для надання пояснень правоохоронцям.

Відповідно до положень ст.ст.91 і 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що мають значення для кримінального провадження, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно вимог ст.290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий, за його дорученням, зобов`язаний надати доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, в тому числі надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Як вбачається з протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, оглядів транспортних засобів, та доданої до них схеми від 12 червня 2012 року подія відбулася в денний час доби, в м. Одесі, на перехресті проїзної частини вул. Академіка Заболотного, в зоні примикання проїзної частини вул. Курської, на відстані 3,5 м від правого по ходу руху автомобіля «Mazda 323F» краю проїзної частини вул. Заболотного, а також на відстані 5,3 м від ближнього краю проїзної частини вул. Курської.
Від місця зіткнення вперед за ходом руху автомобіля «Mazda 323F» розташований слід у вигляді подряпини від даного транспортного засобу, довжиною 1,2 м, далі слід заносу автомобіля «Volkswagen Golf», з подальшим виїздом даного транспортного засобу на бордюр. Автомобіль «Mazda 323F» після зіткнення розташований за перехрестям, на відстані 1,8 м від правого бордюра, автомобіль «Volkswagen Golf» розташований на правому газоні.

Автомобіль «Mazda 323F» має зовнішні пошкодження передка кузову (руйнування переднього облицювального обладнання, переднього бамперу, капоту, двох передніх крил з бризговиками) із наявними слідами ударно-динамічного характеру, розташованими в передній частині, основною спрямованістю спереду-назад та зліва-направо.

Автомобіль «Volkswagen Golf» має зовнішні пошкодження правої бокової частини кузову (задньої половини правого переднього крила, правої частини щита моторного відсіку, двох дверей, правої середньої стойки кузову, порогу пола), з деформацією деталей в напрямку справа - наліво та спереду-назад.

Згідно з висновками судових автотехнічних експертиз №5746 та №5745 від 13 липня 2012 року на момент настання розглянутої ДТП гальмова система, рульове керування й ходова частина, відповідно, автомобілів марок «Volkswagen Golf», та «Mazda 323F», кожного окремо, перебували в працездатному стані, дозволяли водіям гарантовану можливість безпечно керувати транспортним засобом без несправностей, що раптово проявляються водію та впливають на керування.

Як вбачається з висновку судової транспортно - трасологічної експертизи обставин зіткнення вищезазначених транспортних засобів від 16 травня 2013 року №2236 в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mazda 323F» первинно контактував своєю передньою частиною з правою боковою частиною автомобіля «Volkswagen Golf» під кутом біля 85-95°, який відлічується проти годинникової стрілки від напряму продольної осі автомобіля «Volkswagen Golf» до напряму продольної осі автомобіля «Mazda 323F».

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення вищезазначених транспортних засобів від 20 травня 2013 року №2433:

- в розглядуваній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» регламентувалися вимогами п.п.10.1. і 16.13. ПДР, згідно яких, перед зміною напрямком руху водій зобов`язаний переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, а перед поворотом ліворуч водій нерельсового транспортного засобу зобов`язаний надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо і направо;

- виконанням указаних вимог пунктів ПДР, надавши дорогу «Mazda 323F», не здійснюючи поворот ліворуч до проїзду даного автомобіля водій автомобіля «Volkswagen Golf» мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Mazda 323F»;

- з моменту виникнення небезпеки для руху дії водія автомобіля «Mazda 323F» регламентувалися вимогами п.12.3. ПДР в частині прийняття мір з гальмування;

- водій автомобіля «Mazda 323F» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf»;

- дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виниклим зіткненням транспортних засобів.

В період з 30 квітня до 17 травня 2013 року експертом КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_16 , на підставі акту судово-медичного освідування потерпілого №2897 від 09 липня 2012 року було проведено судово-медичну експертизу №1327, якою у ОСОБА_10 виявлені наступні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення відламків; закритої травми правого колінного суглобу у вигляді забою медіального відростка правої стегнової кістки, пошкодження заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, закритої рани передньої поверхні правого колінного суглобу, забитої рани передньої поверхні правого колінного суглобу, яка ускладнилася травматичним синовітом (запаленням суглобу), що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Як вбачається з показань експерта ОСОБА_16 в суді при проведенні судово-медичної експертизи №1327 в його розпорядженні був саме акт судово-медичного освідування потерпілого №2897, проведеного в період з 09 липня до 27 вересня 2012 року іншим судово-медичним експертом ОСОБА_17 , із залученням експерта травматолога ОСОБА_18 . При цьому експерт ОСОБА_16 зазначив, що особисто медичну документацію на потерпілого він не досліджував, огляд останнього не здійснював, висновки щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень здійснив на підставі вищезазначеного акту судово-медичного освідування потерпілого, з якими повністю погодився.

Надаючи оцінку вищезазначеним висновку та показанням експерта ОСОБА_16 суд зазначає наступне.

Як вбачається з постанови старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_19 про призначення судово-медичної експертизи слідчий направив експерту лише її примірник та визначив можливість, за необхідністю, використати матеріали кримінального провадження. Будь-якого супровідного листа, з якого б вбачалося, які саме матеріали чи документи були фактично передані експерту для проведення даної експертизи, прокурором в судове засідання представлено не було.

Для гарантування неупередженості експерта при проведенні експертизи та об`єктивності висновку ч.4 ст.69 КПК України експерту заборонено за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Згідно з положеннями п.2 ч.3 та ч.7 цієї ж статті КПК України експерт повинен невідкладно заявити клопотання особі, яка призначила експертизу про надання додаткових матеріалів, чи відмовитися від надання висновку, якщо надані йому матеріали недостатні для цього.

Окрім того, відповідно до пункту 4.4. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Таким чином слід визнати, що обов`язок з представлення матеріалів, необхідних для проведення експертизи, в даному кримінальному провадженні покладався виключно на слідчого, як на особу, яка призначила її проведення. При цьому, оскільки в даному випадку такими матеріалами стали документи, які містять охоронювану законом лікарську таємницю, то тимчасовий доступ слідчим до них повинен здійснюватися шляхом звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням та його наступним задоволенням (ч.2 ст.159, ч.1 ст.160, п.2 ч.1 ст.162, ст.ст.164-165 КПК України).

Всупереч викладеному судове рішення про надання слідчому такого тимчасового доступу відсутнє, а експерт ОСОБА_16 при проведенні судово-медичної експертизи не використовував оригінали медичних документів, які можливо були представлені особисто потерпілим іншому судово-медичному експерту, без їх наступного відкриття стороні захисту в порядку ст.290 КПК України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», передбачено, що згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам, при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими орган досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, отримані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

За вищезазначених обставин слід визнати, що судово-медичної експертиза №1327 була проведена без дотримання процедури доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а також внаслідок особистого отримання іншим експертом додаткових матеріалів від потерпілого ОСОБА_10 як заінтересованої в її результатах особи, у зв`язку із чим зазначений судовий висновок та показання в суді експерта ОСОБА_16 слід визнати недопустимими доказами.

Перед завершенням з`ясування обставин та перевірки їх доказами можливому призначенню в суді іншої судово-медичної експертизи потерпілого перешкодила категорична позиція ОСОБА_10 , який особисто та через представника, відмовлявся як від її проведення, так і від надання будь-яких медичних документів стосовно себе.

Таким чином твердження обвинувачення та представника потерпілого про те, що вина ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена сукупністю досліджених в суді обвинувальних доказів є безпідставними через відсутність обов`язкового висновку судово-медичної експертизи потерпілого.

Відповідно до положень ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З урахуванням викладеного, отриманих безпосередньо в суді показань обвинуваченого, потерпілого, свідків сторони обвинувачення, змісту досліджених письмових доказів, а також неможливості спростування виправдувальних показань ОСОБА_13 про неспричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, суд, у відповідності із ст.62 Конституції України, тлумаче це на користь обвинуваченого і приходить до загального висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_13 вміненого йому злочину, що спричинює його виправдання.

Відповідно до положень ч.3 ст.129 КПК України в разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає цивільні позови без розгляду.

Заявлені до відшкодування з ОСОБА_13 судові витрати, пов`язані з вартістю проведених судових експертиз, на загальну суму 967,4 грн, слід прийняти на рахунок держави.

Судом також встановлено, що в діях ОСОБА_13 , пов`язаних із порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпроАП.

Разом з тим, відповідно до п.7 ст.247 КУпроАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю - у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпроАП, а саме, три місяці з дня вчинення правопорушення, або один місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки з часу вчинення ОСОБА_13 вищезазначеного діяння сплинули строки, передбачені ст.38 КУпроАП і жодного процесуального рішення про закриття в цій частині кримінального провадження не приймалось, то суд не вправі розпочинати щодо ОСОБА_13 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпроАП.

Керуючись ст.ст.368, 373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_13 за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнати невинним і за недоведеністю вчинення даного злочину виправдати.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Державного закладу «Дорожня лікарня ДП «Одеська залізниця» про стягнення з ОСОБА_13 4665,97 грн в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 35358,44 грн, моральної шкоди на суму 25000 грн залишити без розгляду.

Заявлені до відшкодування з ОСОБА_13 судові витрати, пов`язані з вартістю проведених судових експертиз, на загальну суму 967,4 грн, - прийняти на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1