Справа № 199/9899/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 26.12.2018 року про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню № 0002167 від 05.12.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в якому прокурор просить надати тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання обґрунтовано тим, 15.03.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ( номер свідоцтва 8660), при виконанні нею функцій державного реєстратора відповідно до Закону України «Про реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом відкриття розділу в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, вчинено дії з державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 598/1 від 17.10.1990 року за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 06.03.2001 Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл).

Проте, відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.10.1990 року не відбувалося, тому рішень вищезазначеного райвиконкому від 17.010.1990 року за № 591/1 чи за будь-яким іншим не існує.

Крім того, на виконання запиту процесуального керівника у кримінальному провадженні надана засвідчення належним чином копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 598/1 «Про зміну найменування виробничого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з побутового обслуговування населення», яке не має жодного відношення до підстав виникнення права приватної власності на об`єкти нерухомого майна.

В ході слідства встановлено, що невідомою особою було використано підроблений документ з метою отримання права на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є ознакою кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

Відповідно п. 1 р. VI Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 367/5 від 18.11.2016 року, передача у випадках, передбачених законом, реєстраційної справи або документів для долучення до реєстраційної справи суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, здійснюється державним реєстратором, нотаріусом або уповноваженою особою фронт-офісу, що забезпечував прийняття, зберігання та видачу документів, поданих для державної реєстрації, протягом трьох робочих днів з дати проведення відповідної державної реєстрації поштовим відправленням за описом або нарочно за описом.

На підставі викладеного, з метою перевірки та підтвердження факту шахрайства, проведення почеркознавчих та технічних експертиз, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю та враховуючи дату вчинення реєстраційних дій та порядок зберігання реєстраційних справ, знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- копій правовстановлюючих документів, на підставі яких зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 ;

- копій паспорту та ІНН осіб, які звертались для посвідчення нотаріальної дії для реєстрації права власності;

- банківських квитанції про сплату обов`язкових платежів за надання нотаріальних послуг;

- висновку про оцінку будинку АДРЕСА_1 ;

- інші наявні документи щодо будинку АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши подане клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

В ході судового засідання встановлено, що 15.03.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ( номер свідоцтва 8660), при виконанні нею функцій державного реєстратора відповідно до Закону України «Про реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом відкриття розділу в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, вчинено дії з державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 598/1 від 17.10.1990 року за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 06.03.2001 Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл), що підтверджується інформаційною довідкою №148854481 від 10.12.2018 року з ДРРП.

Проте, відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.10.1990 року не відбувалося, тому рішень вищезазначеного райвиконкому від 17.010.1990 року за № 591/1 чи за будь-яким іншим не існує.

Крім того, на виконання запиту процесуального керівника у кримінальному провадженні надана засвідчення належним чином копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 598/1 «Про зміну найменування виробничого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з побутового обслуговування населення», яке не має жодного відношення до підстав виникнення права приватної власності на об`єкти нерухомого майна.

У ході досудового слідства встановлено, що невідомою особою було використано підроблений документ з метою отримання права на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є ознакою кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік процесуальних джерел доказів, а тому здобуті іншим шляхом фактичні дані не зможуть бути використані як допустимі докази.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій вказаної статті.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно положень ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю.

Відповідно до ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема , самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Оскільки слідчим суддею встановлено доведеність наявності достатніх підстав вважати речі або документи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, зокрема: копій правовстановлюючих документів, на підставі яких зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 ; копій паспорту та ІНН осіб, які звертались для посвідчення нотаріальної дії для реєстрації права власності; банківських квитанції про сплату обов`язкових платежів за надання нотаріальних послуг; висновку про оцінку будинку АДРЕСА_1 та інших наявних документів щодо будинку АДРЕСА_1 , такими, що матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому заявлене клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню № 0002167 від 05.12.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 163-166 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 26.12.2018 року про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню № 0002167 від 05.12.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Надати прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчому СВ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 або співробітникам оперативного підрозділу, визначених відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій дозвіл на тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), а саме: документів, які містять реєстраційна справа по рішенню про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 40235505 від 21.03.2018 року, внесеного до Державного реєстру прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (номер запису про право власності 25352824), яким 15.03.2018 року зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 598/1 від 17.10.1990 року.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя