Справа № 646/4633/18
№ провадження 1-кп/646/257/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.19року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001073, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2018 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Солонянського району, смт. Новопокровка, українця, громадяна У країни, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеня-злочину передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, 14.06.2018 року в ранковий час, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України №622 від 21.08.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» збираючи особисті речі поклав до своєї сумки металевий кастет, після чого направився до автостанції, де сів в автобус сполученням Дніпро-Харків.

Надалі, 14.06.2018 року близько 14:30 год., ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, прибув на автостанцію, що розташована по пр. Гагаріна 22 у м. Харкові, при цьому останній перевіз в своїй сумці наявний в нього кастет з місця свого мешкання за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 до автовокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де був помічений та зупинений працівниками поліції, які в ході огляду в присутності понятих виявили та вилучили із сумки ОСОБА_5 металевий кастет, що згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 15279 від 27.06.2018 року виготовлений саморобним способом за типом кастетів та відноситься до категорії не клинкової холодної зброї ударно- дробильної дії.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини, викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Дніпропетровської області, Солонянського району, смт. Новопокровка, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, військовослужбовець строкової служби військової частини НОМЕР_1 , не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за характеристикою ТВО начальника штабу-першого заступника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 характеризується добре.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.

Відповідно до досудової доповіді начальника Чугуївського міськрайонного відділу з питань пробації від 15.11.2018 року ОСОБА_5 згідно оцінки ризику повторного кримінального правопорушення та оцінки небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без обмеження або позбавлення волі.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин.

За таких підстав, суд приходить висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання в межах санкції ч.2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу.

Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року на металевий предмет зовні схожий на кастет.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по кримінальному провадженню № 15279 від 27.06.2018 в розмірі 2860 грн. 00 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року на металевий предмет, зовні схожий на кастет.

Речові докази: металевий предмет - кастет знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1