Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3859/18
Провадження № 1-кп/644/597/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000686 від 30.03.2018 року, що надійшов від першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 радника юстиції ОСОБА_6 , щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_4 у кінці лютого 2018 року, більш точну дату та час не встановлено, знаходячись у м. Чугуєві Харківської області, точної адреси встановити не виявилось можливим, спілкувався та вживав спиртні напої разом із раніше невідомим йому чоловіком. В ході спілкування зазначений чоловік запропонував ОСОБА_4 подарувати останньому 2 вибухові пристрої, а саме 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, які начебто отримав під час несення військової служби у зоні проведення АТО.

В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання зазначених вище вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що дані предмети є вибуховими пристроями та містять у своєму складі вибухові речовини, одержав як подарунок від раніше незнайомого йому чоловіка два вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, які сховав у кишеню (за светр) куртки, в яку був одягнений.

Уподальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, діючи з метою подальшого зберігання зазначених вибухових пристроїв, безпосередньо при собі (в одязі) транспортував отримані 2 вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, -у квартиру за місцем свого фактичного меншання, за адресою: АДРЕСА_2 , де, заховавши їх у шафу в своїй кімнаті, незаконно зберігав вищевказані вибухові пристрої до 29.03.2018.

Знаходячись у себе вдома у квартирі за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 , - 29 березня 2018 року ОСОБА_4 дістав із схованки зазначені вище два вибухові пристрої та поклав їх до правої зовнішньої кишені власної куртки, з метою подальшого обміну чи продажу вибухових пристроїв на спиртні напої. 29 березня 2018 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , одягнувши куртку, в якій зберігалися два вибухові пристрої, вийшов з дому та направився в бік станції метро «Індустріальна» в м. Харкові. Цього ж дня, приблизно о 12:00, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне носіння та зберігання вибухових пристроїв, знаходячись неподалік від сигаретного кіоску «Аттика», що розташований по пр. Московському 299-Д у м. Харкові, запропонував обміняти два вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, - на спиртні напої. Громадянин відмовивши ОСОБА_4 на його пропозицію, повідомив чергового служби 102 про зазначену подію.

У ході огляду місця події 29.03.2018 року о 12:00 працівниками Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області запропоновано ОСОБА_4 добровільно видати вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, які перебувають у останнього без передбаченого законом дозволу. На що - ОСОБА_4 дістав з правої зовнішньої кишені куртки, яка була вдягнена на ньому, два предмети за зовнішніми ознаками схожими на вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, які були вилучені працівниками поліції, - це:

-40-мм гранатометник пострілом ВОГ-25 із підшивачем ВМГ-К, який являється : вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення. Містить заряд бризантної вибухової речовини А-ІХ-І (флегматизований Гегсоген); масою 48 грам й метальний заряд (бездимний порох марки П-200) масою 0,71 грам;

-40-мм гранатометник постршом ВОГ-25П із підшивачем ВМГ-П, який являється вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення. Містить заряд бризантної вибухової речовини А-ІХ-І (флегматизований Гегсоген) масою 42 грам й метальний заряд (бездимний порох марки П-200) масою 0,71 грам.

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу, два вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П, вільний оббіг яких заборонений чинним законодавством України: Постановою Верховної Ради України №2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджена наказом МВС України № 662 від 21.08.1998.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, визнав. Про обставини вчинення злочину дав показання, як указано в описовій частині вироку.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, за пропозицією прокурора, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, а обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу.
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення злочину, суд вважає ці показання достовірними.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому слідству.
Обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Судом досліджені відомості, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Печеніги Чугуївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України - раніше не судимий.

З огляду на особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, - суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Суд ураховує, що має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Суд також ураховує, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. Суд ураховує дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення має бути вмотивовано у вироку.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".
У справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що ;"для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, згідно п. 1, п. 2 ч.1 та п.2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження у уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати у розмірі 3432 грн. 00 коп., згідно вимог п. 3 ст. 118, ст.122, ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із засудженого в доход Держави, - за проведення судової вибухотехнічної експертизи № 50/2018 від 07.05.2018 року.
Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. ст.100, 368 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 128-129, 100, 69, 53,376 КПК України; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" ( від 23 лютого 2006 р.), суд ,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців (трьох років шести місяців) позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 1, п. 2 ч.1 та п.2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу не обиралась.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку не відомий, в доход Держави судові витрати у розмірі 3432 грн. 00 коп. (трьох тисяч чотириста тридцяти двох гривень 00 копійок), - за проведення судової вибухотехнічної експертизи № 50/2018 від 07.05.2018 року
Речові докази: два вибухові пристрої, а саме: 40-мм гранатометі постріли ВОГ-25 та ВОГ-25П,., після набрання вироком законної сили, - слід знищити, вважаючи, що вони були знищенні на досудовому слідстві вважати такими що знищенні.
Відповідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1