490/8720/18 25.02.2019
н/п 1-кп/490/858/2018

Єдиний унікальний номер 490/8720/18
Номер провадження 1-кп/490/858/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей сина ОСОБА_7 , 2010 року народження та доньку ОСОБА_8 , 2013 року народження, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,-
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.07.2018 приблизно о 00.15 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, потерпілий ОСОБА_6 , працюючи водієм таксі «711», на автомобілі марки «Daewoo lanos» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , від оператора отримав замовлення на перевозку пасажирів та під`їхав до зупинки громадського транспорту «Янтарна» у м. Миколаєві, де до автомобіля сіли ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Сівши в автомобіль ОСОБА_4 і ОСОБА_9 домовились із потерпілим ОСОБА_6 про те, що останній підвезе ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до автовокзалу м. Миколаєва, на що потерпілий погодився.
Прибувши до автовокзалу, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля щоб зняти з банкомата гроші, а ОСОБА_4 залишився сидіти в салоні автомобіля.
Прочекавши приблизно 15 хвилин ОСОБА_4 , розуміючи, що ОСОБА_9 вже не повернеться до автомобіля, попросив ОСОБА_6 відвезти його додому, за адресою АДРЕСА_2 , під приводом взяти гроші та розплатитись за проїзд.
Приїхавши за вказаною адресою, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та направився до будинку за грошима. Проте, у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, не виявилось коштів для оплати за проїзд, у зв`язку з чим у останнього раптово виник умисел залякати водія ОСОБА_6 , погрожуючи йому вбивством ножем, з метою уникнення обов`язку оплатити проїзд.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , в якому він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , яка в цей момент спала, взяв із собою ніж, після чого повернувся до автомобіля, сівши на заднє сидіння.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , попросив ОСОБА_6 відвезти його до військової частини, яка знаходиться на півострові Аляуди в м. Миколаєві, під приводом зустрічі зі своїм знайомим, плануючи опинитися в безлюдному, неосвітленому місці.
В момент коли, ОСОБА_6 переїхав міст на півострові Аляуди, ОСОБА_4 переконався, що його дії не будуть помічені оточуючими, взяв до правої руки ніж, який заздалегідь приготував та почав демонструвати його потерпілому з метою викликати у нього почуття неспокою і тривоги за своє життя, залякати його, уникнувши обов`язку оплатити проїзд, після чого втекти.
В цей момент, потерпілий ОСОБА_6 , керуючи автомобілем на невисокій швидкості, подивився в дзеркало заднього виду та побачив, що ОСОБА_4 знаходиться посередині заднього сидіння, між двома передніми сидіннями, а в його руці щось блиснуло, схоже на лезо ножа. ОСОБА_6 , не зупиняючи автомобіль, розвернув голову направо, для того щоб подивитися, що в руках ОСОБА_4 , який в цей час почав витягувати праву руку з ножем в сторону ОСОБА_6 , для того, щоб погрожувати останньому вбивством.
Таким чином, здійснюючи мовчазну демонстрацію ножа перед ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті викликати у потерпілого почуття неспокою і тривоги за своє життя, погрожував ОСОБА_6 вбивством, який злякався та реально сприйняв погрозу своєму життю та здоров`ю, побачивши у руках ОСОБА_4 ніж.
В цей момент ОСОБА_6 , різко натиснув на гальма автомобіля та зупинився. В результаті різкого гальмування, тіло ОСОБА_6 та ОСОБА_4 подалось вперед, після чого різко назад. При цьому, ОСОБА_4 продовжував тримати ніж біля ОСОБА_6 , погрожуючи йому вбивством. Внаслідок різкої зупинки автомобіля, ОСОБА_4 , який тримав ніж у правій руці, погрожуючи вбивством ОСОБА_6 , із власної необережності, наніс останньому різану рану шиї.
Відчувши різкий біль в області шиї та побоюючись, що ОСОБА_4 вб`є його, потерпілий ОСОБА_6 виставив праву руку до своєї шиї, схопив ніж за лезо та відвів його від себе, отримавши при цьому різану рану 1-го пальця правої долоні.
У результаті вказаних противоправних дій, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран шиї та 1-го пальця правої долоні, які згідно висновку експерта № 747 від 30.07.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
В судовому засіданні потерплий ОСОБА_6 подав суду заяву, відповідно до якої просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 129 КК України, у зв`язку із тим, що він добровільно, повністю та беззастережно відмовляється від обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, у поданій суду заяві потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що не має до ОСОБА_4 моральних і матеріальних претензій, оскільки примирилася з обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відносно нього, на розгляді справи у повному обсязі не наполягав. Зазначив, що з потерпілим примирився.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Зазначив, що оскільки потерпілий в повному обсязі відмовився від обвинувачення, претензій до ОСОБА_4 не має. то відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України провадження підлягає закриттю. Захисник звернув увагу суду, що відповідно до усталеної судової практики, при відмові потерпілого від своєї заяви, незважаючи на обтяжуючи обставини при скоєнні злочину провадження у формі приватного обвинувачення підлягає закриттю.
Прокурор у судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, підтримав. На підставі вимог КПК України, просив суд кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити.
Суд, вислухавши клопотання потерпілого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, думку прокурора і обвинувачуваного, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором на підставі заяви потерпілого, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством без обтяжуючих обставин).
Згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має прийняти рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, в ході якого потерпілий відмовився від обвинувачення.
Згідно до Постанови Верховного суду України від 18.05.2017 року по справі №750/7366/15-к, зазначається, що " зміст правової позиції Суду із приводу правильного застосування норми прав, передбачені статтею 477 КПК України, полягає в тому, що визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення, застереження статті 477 КПК України щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не поширюються на передбачені частиною першою статті 67 КК України, які обтяжують покарання".
Таким чином, зазначена в обвинувальному акті така обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, як вчинення обвинувачуваним злочину у стані алкогольного сп`яніння, не є перешкодою для виконання вимог ст.ст. 477, 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у зв`язку із заявою потерпілого, який відмовився від обвинувачення.
Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 477, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1