Провадження №1-кп/761/2063/2018
В И Р О К
іменем України

11 жовтня 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 серпня 2018 року за № 0008692) по обвинуваченню

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степне Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

13.08.2018, близько 02 години 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 разом з іншими особами, в тому числі невстановленою в ході досудового розслідування, перебуваючи біля супермаркету «Сільпо», розташованого по вул. Білоруській, 2 в м. Києві, вступили в конфлікт з іншою невстановленою слідством особою, який переріс в бійку.

В цей час потерпілий ОСОБА_4 , який вийшов із зазначеного торгового закладу, виявив вказані протиправні дії та зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим, повідомивши, що викличе поліцію. За результатом отриманого зауваження та погрози виклику поліції обвинувачений ОСОБА_5 разом зі згаданими особами відреагували агресивно та почали переслідувати потерпілого ОСОБА_4 , який вже рухався по вул. Дегтярівській в м. Києві та намагався здійснити телефонний дзвінок по спецлінії «102» зі свого мобільного телефону. Далі, в ході переслідування обвинувачений ОСОБА_5 разом з вказаними особами наздогнали потерпілого ОСОБА_4 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де невстановлена досудовим розслідуванням особа завдала удар по ногам згаданого потерпілого, внаслідок чого він втратив рівновагу та упав на асфальтоване покриття тротуару, при цьому, усвідомлюючи, що нападники мають намір на відкрите заволодіння його майном, побоюючись за своє життя та здоров`я, протягнув руку, в якій тримав мобільний телефон марки «Meizu M6» моделі «М711Н», вартістю 2999 гривень, будучи переконаним, що, після того як самостійно віддасть своє майно, його життю та здоров`ю нічого загрожувати не буде. Помітивши зазначений телефон, обвинувачений ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, вирішив відкрито заволодіти зазначеним телефоном потерпілого, та відібрав його з руки останнього, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно 13.08.2018 при зазначених вище обставинах, зокрема скориставшись ситуацією щодо можливості безперешкодного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , заволодів мобільним телефоном останнього, яким в подальшому розпорядився за власним розсудом.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно (грабіж), то такі дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що він на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, на утриманні має неповнолітню дитину, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, при цьому сам потерпілий не наполягав на суворому покаранні, тому, на думку суду, необхідним для виправлення ОСОБА_5 та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, в даному конкретному випадку є призначення йому найменш суворого виду покарання, передбаченого у санкції ч. 1 ст. 186 КК України - у виді штрафу.

Водночас, суд зважає на те, що обвинувачений ОСОБА_5 певним чином схильний до порушень норм закону, про що зокрема свідчить те, що останній є особою, яка, відповідно до ст. 89 КК України, вважається раніше не судимою, а тому суд вважає, необхідним обрати максимальний розмір обраного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1