Справа № 548/24/19
Провадження №1-кс/548/29/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувала, що 05.01.2019 року близько 13 год. невідома особа шляхом відкривання вхідних дверей проникла до квартири ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та застосовуючи насильство до ОСОБА_5 умисно, відкрито заволоділа барсеткою з грошовими коштами останнього, чим завдала матеріальної шкоди на загальну суму близько 1400 грн.

06.01.2019 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 за ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України.
07.01.2019 року ОСОБА_6 , в приміщенні Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області добровільно видала грошові кошти в сумі 500 грн. з надписом ХЕ1081195, якими 05.01.2019 року ОСОБА_7 розрахувався в «VIP Лото Золотий Кубок».
07.01.2019 року за постановою слідчого 500 грн. з надписом ХЕ1081195, які добровільно видала ОСОБА_6 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000015 від 06.01.2019 року.

Як вказує слідчий з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, є потреба накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 грн., в зв`язку з чим вона і звернулася до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні старшийслідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 клопотання підтримала повністю та прохала його задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 , щодо якого є клопотання про арешт, а саме грошових коштів в сумі 500 грн.,в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повногозадоволення з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 05.01.2019 року близько 13 год. невідома особа шляхом відкривання вхідних дверей проникла до квартири ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та застосовуючи насильство до ОСОБА_5 умисно, відкрито заволоділа барсеткою з грошовими коштами останнього, чим завдала матеріальної шкоди на загальну суму близько 1400 грн.

06.01.2019 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 за ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України.
07.01.2019 року ОСОБА_6 , в приміщенні Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області добровільно видала грошові кошти в сумі 500 грн. з надписом ХЕ1081195, якими 05.01.2019 року ОСОБА_7 розрахувався в «VIP Лото Золотий Кубок».
07.01.2019 року за постановою слідчого 500 грн. з надписом ХЕ1081195, які добровільно видала ОСОБА_6 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000015 від 06.01.2019 року.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000015 від 06.01.2019 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 07.01.2019року грошові кошти в сумі 500 грн.,є такими, що зберегли на собі сліди злочину і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на грошові кошти в сумі 500 грн.є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 07.01.2019року їх визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні грошові кошти в сумі 500 грн. відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказані в ньому грошові кошти в сумі 500 грн.,відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 500 грн. з надписом ХЕ1081195,які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, які будуть зберігатися у кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул.Незалежності, 80, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1