Справа № 487/3542/17
Провадження № 1-кп/487/76/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться вище вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 14.11.18 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було продовжено до двох місяців.

15.01.19 під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали. Крім того ОСОБА_4 20.12.18 вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області було засуджено за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строку тримання його під вартою заперечували та просили змінити раніше обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник покладали вирішення клопотання на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд заслухавши думку прокурора, захисникаів та обвинувачених, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, суд вважає клопотання прокурора підлягаючим задоволенню, оскільки, підстави за яких суд обрав, а потім продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, свідки не допитані, докази сторін не перевірені та судове провадження не завершене. Крім того, ОСОБА_4 , який раніше вже притягався до кримінальної відповідальності та Новоодеським районним судом Миколаївської області 20.12.18 його було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком суду, знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не має постійного джерела доходу, нових обставин, які б свідчили про недоцільність продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та спливу ризиків на даний час не встановлено, а тому інші більш м`які запобіжні заходи, застосовані бути не можуть.

При цьому суд враховує, що наведені стороною захисту доводи не є достатніми та беззаперечними обставинами, які свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 березня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1