Справа № 307/1699/17
Провадження № 1-кп/307/213/18
УХВАЛА

13 грудня 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2
ОСОБА_3
з участю: прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9
законного представника малолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_11
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_8
особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Буштинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, який вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30.06.2015 р., близько 07-ї год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_10 , маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом пошкодження дерев`яних дверей, проникли у приміщення літньої кухні будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , звідки винесли бувшу у використанні коробку перемикання швидкостей до автомобіля марки "Москвич - 2141", вартістю 1500 грв., бувші у використанні дві автомобільні колонки фірми "PIONЕER TS-F 6980R 50 W", вартістю 300 грв., бувші у використанні дві автомобільні колонки фірми "SONY XS-6938Mk, 40 W", вартістю 374.50 грв., бувші у використанні дві автомобільні колонки фірми "NOKIA LPB 130 25 W", вартістю 189.87 грв., бувші у використанні дві автомобільні колонки фірми "CLARION SRM 1650 15 W", вартістю 490 грв., бувші у використанні дві автомобільні колонки фірми "BLAUPUNКT ЗВО 035411 G 25 W", вартістю 200 грв., 12 кілограмів кольорового металу, вартістю 204 грв., та бувший у використанні електрозварювалий апарат фірми "KAISER" Turbo-200 М", вартістю 590 грв., а всього намагалися викрасти майно на загальну суму 3848.37 грв. Однак свій умисел не довели до кінця, так як були помічені свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і, залишивши викрадені речі на подвір`ї будинку, втекли з місця вчинення злочину.
Вказаними діями ОСОБА_15 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Потерпілий ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився. Надав суду розписку та заяву про розгляд справи у його відсутності. ОСОБА_8 відшкодував йому завдані збитки в результаті крадіжки. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_8 немає і мати не буде. Просить суворо не карати ОСОБА_8 , так як претензій до нього немає.
Розглянувши клопотання суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України доведена повністю.
Прокурор, вважаючи доведеною винність ОСОБА_10 підтримав клопотання слідчого про застосування до нього заходів виховного характеру у вигляді примусового заходу виховного характеру - передача малолітнього під нагляд його матері - ОСОБА_11 .
Захисник ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення клопотання слідчого.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_11 підтримала клопотання про застосування до сина примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під її нагляд. Пояснила, що вони проживають у важких матеріальних умовах. Чоловік інвалід І-ї групи. Постійної роботи не має.
Оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_10 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Заслухавши думку прокурора та учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.
Статтею 501 ч. 1 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
За правилами ст. 22 ч.ч. 1 та 2 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. Кримінальній відповідальності за статтею 185 КК України підлягають особи, які вчинили злочини у віці від чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України ОСОБА_10 виповнилося лише 13 років. Тому відповідно до ст. 18 КК України він не є суб`єктом кримінального правопорушення.
Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 97 ч. 2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є передача неповнолітнього під нагляд батьків.
Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Неповнолітнього можна передати під нагляд педагогічного (за місцем навчання) чи трудового (за місцем роботи) колективу - за згодою цього колективу, а також під нагляд окремих громадян - на їхнє прохання. При цьому як педагогічний чи трудовий колектив, так і окремий громадянин мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Тому, керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 498-501 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_10 задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_10 , який вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України примусові заходи виховного характеру та передати його під нагляд матері - ОСОБА_11 , строком на один рік, але не довше ніж до досягнення ним повноліття.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів після її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1