28.11.2018
Провадження № 1-кп/522/351/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2018 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальні акти, які надійшли із Одеської місцевої прокуратури №3, які зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000942 від 14 квітня 2018 року, №0001631 від 02 березня 2014 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, у якого на утриманні є неповнолітня дитина, 2007 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- обвинуваченого за ч.2 ст.259, ч.1,2 ст.259 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд, -

ВСТАНОВИВ:
07 червня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 в скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень.

08 червня 2018 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

19 вересня 2018 року матеріали №522/10374/16-к,1-кп/522/1373/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.259 КК України, та матеріали кримінального провадження №522/10374/16-к,1-кп/522/351/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1, ч.2 ст.259 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження.

В судовому засіданні в порядку ст. 331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Прокурори вважали необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, так як продовжують існувати раніше зазначені ризики.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цьому обвинуваченому, та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 має стійкі соціальні зв`язки: постійно проживає разом із родиною в місті Одеса та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ( частина квартири належить йому на праві приватної власності) має дружину, неповнолітню доньку які перебувають на його утриманні, раніше не судимий. Крім того, в провадженні Приморського районного суду розглядається справа 522/18291/16ц (у судді ОСОБА_7 ) стосовно порядку користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_3 . Знаходження обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою позбавляє його можливість як відповідача по цій справі, приймати участь в судовому процесі та належним чином захищати свої права як власника цієї квартири та неповнолітньої його дитини. Окрім всього згідно листа від 31.11.2018 р. N 2965 КУ МІСЬКИЙ ПСИХІАТРИЧНИЙ ДІСПАНСЕР ОСОБА_3 знаходився на диспансерному обліку з 1988-1995 р. та на стаціонарному лікуванні з психічним захворюванням з діагнозом Поведінкові порушення. На цей час ОСОБА_3 відчуває погіршення психічного стану та загострення хвороби. ОСОБА_3 бажає терміново звернутись за медичною допомогою до КУ МІСЬКИЙ ПСИХІАТРИЧНИЙ ДІСПАНСЕР за адресою- м.Одеса, 1й-Розумовський провулок. Знаходження в умовах тримання під вартою у слідчому ізоляторі унеможливлює отримання ОСОБА_3 належної медичної допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.

У судовому провадженні прокурори заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України, за найтяжче з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, раніше судимий, обвинувачений не має офіційного місця роботи, навчання, що за твердженням прокурора, свідчить про наявністю ризику того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення

При цьому, в якості доказу щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення посилається лише на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для подальшого застосування до особи запобіжного заходу.

Щодо ризику здійснення незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому провадженні, то вказані ризик жодним чином не підтверджені.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з захисником, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, так як постійно проживає разом із своєю родиною в місті Одеса та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (частина квартири належить йому на праві приватної власності) має дружину, неповнолітню доньку які перебувають на його утриманні.

Водночас, згідно наданого захисником в судовому засіданні листа КУ МІСЬКИЙ ПСИХІАТРИЧНИЙ ДІСПАНСЕР від 21.11.2018 р. № 2965 ОСОБА_3 перебував на диспансерному нагляді у лікаря психіатра Одеського обласного психоневрологічного диспансеру з 1988 р. по 1995 р. з діагнозом: «Поведінкові порушення», неодноразово перебував на стаціонарному обстежені та лікуванні з 1994 р. по 1999 р.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи погіршення психічного стану та загострення хвороби, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, а тому суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 331-380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21:00 до 06:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 год. до 06:00 години, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: невідкладно прибути до місця свого проживання та у разі, якщо обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, за клопотанням прокурора запобіжний захід може бути змінено на більш суворий.

Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 28.11.2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 26.01.2019 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: