Єдиний унікальний № 500/6606/17
Провадження № 1-кп/500/132/19
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

11 лютого 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження:
прокурори - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області в відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000158 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.
Прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, в якому посилається на те, обвинувачений скоїв декілька особливо тяжких злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений дав вже пояснення, має міцні соціальні зв`язки, є мати та сестра, він навчається у вищому навчальному закладі. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.
Частинами 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч.2 ст.331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.
З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчено, свідки не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на строк - до 11 квітня 2019 року.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, на строк до 11 квітня 2019 року.
Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 11 квітня 2019 року.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: 1.
2.