Справа № 369/909/19
Провадження №1-кс/369/324/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в місті Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з даним клопотанням мотивуючи його тим, що 17.01.2019 о 23 год. 20 хв. уповноваженою службовою особою Києво-Святошинського ВП ГУ НП України у Київській області щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , якого оголошено у міжнародний розшук, складено протокол затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення за межами України.

Відповідно до інформації Інтерполу громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111, ч. 2 ст. 127 КК Російської Федерації умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, що спричинило смерть потерпілого, незаконне позбавлення волі.
Крім того, відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) 09.10.2018 постановою Петроградського районного суду м. Санкт-Петербург у справі № 3/1-67/2018 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту його затримання.

Згідно постанови про притягнення як обвинуваченого від 18.09.2018 ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п. «в» ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 111 КК РФ.

В порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, вказане обвинувачення відповідає ч. 2 ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі або викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань) та ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого).

Строк давності притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився.
Тому прокурор просив суд застосувати тимчасовий арешт відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , строком 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. Строк тимчасового арешту відраховувати з моменту затримання. Утримувати громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , Demenkov Andrey) в слідчому ізоляторі арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор».
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити за вищевказаних обставин.
Затриманий ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на безпідставність клопотання прокурора, просили суд застосувати до затриманого домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.
Встановлено, що 17.01.2019 о 23 год. 20 хв. уповноваженою службовою особою Києво-Святошинського ВП ГУ НП України у Київській області щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , якого оголошено у міжнародний розшук, складено протокол затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення за межами України.
Відповідно до інформації Інтерполу громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111, ч. 2 ст. 127 КК Російської Федерації умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, що спричинило смерть потерпілого, незаконне позбавлення волі.
Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 18.09.2018, винесеної слідчим слідчого відділу по Петроградському району Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Санкт-Петербургу, громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого п. «в» ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 111 КК РФ .
Крім того, відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) 09.10.2018 постановою Петроградського районного суду м. Санкт-Петербург у справі № 3/1-67/2018 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту його затримання.

Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації ОСОБА_6 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого п. «в» ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 111 КК Російської Федерації, в порівнянні із законодавством України про кримінальну відповідальність, вказане обвинувачення відповідає ч. 2 ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі або викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань) та ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого), який є тяжким злочином, максимальний строк покарання за який передбачено у вигляді до 10 років позбавлення волі, та який відповідно до законодавства України є екстрадиційним злочином.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства (ч. 1 ст. 16 Європейської конвенції).
Відповідно до ч. 1 ст. 582 КПК України затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
Згідно зі ст.583 КПК України тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України.
Кримінально-процесуальний закон не надає права слідчому судді при вирішення питання про можливість тимчасового арешту особи оцінювати законність, правомірність чи обґрунтованість дії компетентних слідчих органів іншої держави.
Також закон не містить положень про можливість застосування будь-яких інших, більш м`яких заходів, крім арешту, у такому випадку. Якщо для його обрання немає підстав, передбачено лише відмову в застосуванні тимчасового арешту.
У частині 4 ст. 583 КПК України зазначено, що до клопотання додаються:
1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію);
2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;
3) документи, що підтверджують особу затриманого;
4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
Зазначені документи були додані до клопотання та оглянуті в судовому засіданні, тому слідчий суддя вважає, що вимоги ч. 4 ст. 583 КПК України при зверненні з клопотанням про тимчасовий арешт прокурором дотримані.
При цьому, згідно з чч.1, 2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.
Також ч.5 ст.208 КПК України передбачено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Як зазначається у ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
З урахуванням ст.132 КПК України слідчий суддя вважає, що потреби у тимчасовому арешті громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив злочин за межами України, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи цієї особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Згідно до ч. 9 ст. 583 КПК України у разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.
З огляду на наведене вище, зважаючи на те, що при розгляді клопотання підстав для відмови в застосуванні тимчасового арешту громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 не встановлено, клопотання про застосування тимчасового арешту подано прокурором у відповідності вимог ст. 583 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання.

Доводи захисника про необґрунтованість клопотання прокурора суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовані доданими до клопотання матеріалами, які є підставами для застосування тимчасового арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 583,586 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т АН О В И В :

Клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт терміном 40 діб у Київському слідчому ізоляторі до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 17 січня 2019 року до 25 лютого 2019 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинську місцеву прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, до якої застосований тимчасовий арешт, - в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Копія ухвали слідчого суді підлягає перекладу на зрозумілу затриманій особі мову та її врученню на мові, якою остання володіє вільно, до 12.00 год 21.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1