Справа №766/4955/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник просили задовольнити клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_6 відбув визначену законом необхідну частину покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків він не зробив, на даний час відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, працював нетривалий проміжок час, має посередню характеристику.

Представник ПВК №90 погодилась з думкою прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Згідно наданої характеристики, ОСОБА_6 . У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. На заходи виховного випливу реагує, але висновки робить несвоєчасно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Роботи із благоустрою установи та дільниці соціальної реабілітації виконує під контролем адміністрації. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Підтримує соціальні зв`язки.

Наведені відомості з характеристики ОСОБА_6 дають підстави для висновку про посередню характеристику засудженого, на що доречно звернув увагу прокурор.

З наданої довідки про стягнення та заохочення видно, що до ОСОБА_6 за період відбування покарання заходи стягнення не застосовувались. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення і відсутність на даний час стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою, в тому числі за особливо тяжкий злочин за який відбував реальне покарання у виді 10 років позбавлення волі. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки менше ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі, в період непогашеної судимості, ОСОБА_6 знову вчинив три епізоди умисного тяжкого злочину, покарання за який відбуває на даний час.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

Долучені захисником, як доказ виправлення засудженого, розписки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування їм майнової шкоди ОСОБА_6 на висновок суду не впливають, оскільки зміст вказаних розписок свідчить, що відшкодування майнової шкоди потерпілим відбулось лише 17.04.2019 року, тобто безпосередньо перед вирішенням питання про застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення.
З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1