Справа № 185/7952/18
Провадження № 1-кс/185/2685/18
У Х В А Л А

30 листопада 2018 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді, погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001938 від 20.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України про застосування до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, України, романської національності, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.06.2015 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 23.12.2016 року звільнений по відбуттю терміну покарання , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 15 серпня 2018 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, разом з невстановленою особою (під час досудового розслідування, дані щодо якої виділені в окреме провадження), знаходився на перехресті вулиці Харківська та вулиці 17 Вересня, м. Павлограді, Дніпропетровській області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, групою осіб, викрали одну бухту кабелю зв`язку марки «ТЗАБП» 7х4х1,2, довжиною 70.5 м, який належить Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпровські електромережі», а інша невстановлена особа, дані щодо якої виділені в окреме провадження, викрала іншу, тобто другу, бухту кабелю зв`язку марки «ТЗАБП» 7х4х1,2, довжиною 43.5 м., продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, разом із чужим викраденим майном, намагались покинути місце вчинення злочину. В цей момент, злочинні дії ОСОБА_5 та невстановленої особи, дані щодо якої виділені в окреме провадження, були помічені інженером зв`язку «ДТЕК Дніпровські електромережі» ОСОБА_8 , який перебував у каналізаційному колодязі зв`язку, в результаті чого останній побіг за ОСОБА_5 та невстановленою особою де почав голосно кричати з вимогою припинити злочинне діяння та повернути викрадене майно. При цьому, усвідомили, що їх злочинні дії перестали бути таємними та стали явними для оточуючих, діючи умисно, повторно, відкрито, групою осіб, утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, ігноруючи при цьому зауваження ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину втекли, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим чужим майном на власний розсуд. Своїми сумісними діями ОСОБА_5 , спричинив АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» матеріальний збиток на загальну суму 4786 грн. 25 коп.

Даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2018 року за №0001938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

18 жовтня 2018 року приблизно о 14.30 годині перебуваючи біля подвір`я буд. АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що його дії є таємними, та за ними ніхто не спостерігає, через ворота ОСОБА_5 проник на територію вище вказаного домоволодіння, де побачив, що двері до будинку залишені не зачинені, скориставшись цим, діючи умисно, таємно, проник до самого приміщення будинку, де в першій кімнаті самого будинку, побачив на підлозі електричні інструменти, в наслідок чого таємно викрав майно ОСОБА_9 , а саме: - болгарку марки STERN AG 1150, вартістю 835,66 грн;- болгарку марки Einhell вартістю 589,50 грн.;- дрель двохстороння марки МЗП ДЭ 10 650, вартістю 607,64 грн.;- дрель ИЭ 1035У2, вартістю 450 грн.;- точильний станок ЭТБ-1 У4, вартістю 2000 грн.;- технічний фен марки Skil 8003, вартістю 1190 грн.; - насос з електродвигуном «Харків», після кап.ремонту, вартістю 1200 грн.;- генератор з автомобіля «Жигулі 2106», вартістю 1148 грн.;- дві чавунні батареї на 7 та 5 секцій, вартістю 1821,60 грн. В подальшому ОСОБА_5 заздалегідь підготувавши транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2106» білого кольору (державний номер якого в ході слідства встановити не виявилось можливим), переніс викрадене вище зазначене майно до багажника автомобіля, на якому з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадене майно продав ОСОБА_10 , при цьому не попередивши його про те, що дане майно являється викраденим, здобуте злочинним шляхом. Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 9842,40 грн.

Даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2018 року за №0001938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

29.11.2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 3 ст. 185 КК України, в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити, з приводу підстав, зазначених в ст. 177 КПК України, пояснила, що, після вчинення ОСОБА_5 вказаних злочинів до правоохоронних органів не звернувся, з місця злочину зник, крім того, враховуючи те, що під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі. ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не має на утримані неповнолітніх дітей, не має постійного джерела прибутку, за місцем мешкання характеризується, як особа схильна до вчинення злочинів, останній може вчинити й інше кримінальне правопорушення. Вважає, що жодин більш м`який запобіжний захід, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, не можливо та незможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Зі слідством останній не співпрацює, не розкаюється, про особу, з яким вчинив злочин не повідомляє. Зі слів сусідів ОСОБА_5 і на зараз продовжує вчиняти злочини. Зазначені обставини підтверджуються наданими до клопотання письмовими доказами.
Підозрюваний пояснив, що він проживає разом з батьками, працює не офіційно у м. Дніпро, розкаюється, просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обіцяє більше не вчиняти інших злочинів.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, доказів соціальних зв`язків підозрюваного в нього немає, крім пояснень батька, який зазначає, що дійсно ОСОБА_5 проживає разом з ним, і буде його контролювати. На його думку підозрюваний співпрацює зі слідством, так як дає покази по сути підозри, не повідомляє про особу з ким вчинив злочин, так як вважає, що злочин він вчинив сам і це його позиція. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судом врахована позиція Європейського суду з прав людини рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява № 42310/04, п. 175, ECHR 2011 відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
При розгляді клопотання доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України, які містяться в матеріалах досудового розслідування та додані до клопотання.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, скоїв нові злочини, після скоєння злочину в якому він підозрюється 15.08.2018 та початку кримінального провадження за цим злочином 20.09.2018, свідомо 18.10.2018 вчинив ще один злочин.
Жодних доказів соціальних зв`язків, моральності, місця проживання, роду занятть, майнового стану, сімейниих зв`язків ОСОБА_5 , окрім пояснень особи, яка назвала себе батьком ОСОБА_5 , стороною захисту не надано, жодних клопотань щодо надання зазначених доказів стороною захисту не заявлено.
Слідчим суддею також врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Selcuk v. Turkey Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Враховуючи дані про підозрюваного, характеристику з місця проживання відповідно до якої ОСОБА_5 характеризуєтья як особа на яку надходять скарги від сусідів щодо крадіжок майна, та те, що останній підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше судимий за ч. 2 ст. 186 КК України, повторно вчинив злочини після відбування покарання, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення навіть після початку першого кримінального провадження за ч. 2 ст. 186 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані ризики, слідчий суддя, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінальних правопорушеннь та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії. Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочини у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, обставини вчинених кримінальних правопорушеннь, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.
Керуючись ст. 176-178, 182-183, 186, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001938 від 20.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 січня 2019 року.
Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Строк дії ухвали - до 28.01.2019 року включно.
Встановити ОСОБА_5 заставу у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 44 050 (сорок чотири тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп. які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.
2) Не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.
3) Повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, суд.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1