В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 від 12.06.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрезден, Німеччина, громадянина України, освіта вища, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 (з 06 липня 2017 року НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «молодший сержант», бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 126 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 8 годині 00 хвилин 06 листопада 2017 року в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини та до 30 липня 2018 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 30 липня 2017 року близько 9 години молодший сержант ОСОБА_5 самостійно прибув до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

25 жовтня 2018 року у відповідності до вимог ст.472 КПК України між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковник юстиції ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання своєї винуватості у скоєнні злочину, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на три роки за ч.4 ст. 407 КК України. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

гідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Захисник обвинуваченого підтримав думку обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України та може бути затверджена судом. Згідно ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, та обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 25 жовтня 2018 року про визнання винуватості між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1