Справа № 159/5568/18
Провадження № 1-кс/159/1874/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002396, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2017 року, -
в с т а н о в и в :

26 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002396 були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про те, що 25.10.2017 року, близько 11 год., його колишня дружина ОСОБА_5 , перебуваючи на проїжджій частині автодороги навпроти будинку № 6 по вул. Набережній в м. Ковелі, під час проведення виконавчих дій стосовно будинку за вказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 125 КК України /а.п. 1/.

Постановою від 28 грудня 2017 року слідча закрила кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України /а.п. 33/.

ОСОБА_3 не погодився з цією постановою, оскаржив її до суду і просив її скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; слідчим не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі; висновки слідчого, які містяться в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, є необґрунтованими. Зазначені обставини, на думку ОСОБА_3 , вказують на передчасність висновку слідчого про відсутність в діянні складу злочину, а сама постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_3 в своїй скарзі навів відповідні доводи та пояснення.

В доповненні до скарги заявник вказував на те, що слідчим неправомірно допитано в якості свідка ОСОБА_5 , як особи, яка надалі може бути визнана підозрюваною чи обвинуваченою, а посилання слідчого в оскаржуваній постанові на показання даного свідка, в силу вимог ст. 87 КПК України, не можуть вважатись законними та допустимими.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який підтримав скаргу з підстав, викладених в ній, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що оскаржувану постанову слід скасувати.

Зокрема, при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення та невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Однак, ці вимоги закону слідчим при проведенні досудового розслідування виконані не в повній мірі.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 допитувався слідчим в якості потерпілого, однак по суті обставин справи показань не надав з посиланням на необхідність підготовки до такого допиту. В той же час, потерпілий не відмовився від давання показань та фактично клопотав про його повторний допит.
Зазначені обставини підтверджуються протоколом допиту потерпілого від 07.11.2017 року, його клопотанням від 07.11.2017 року /а.п. 12, 14/.
Однак, слідчим було проігноровано таке клопотання та в подальшому ОСОБА_3 повторно в якості потерпілого не був допитаний. Відомості, які б свідчили про його виклик до слідчого для повторного допиту, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Таким чином, покликання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження на відсутність показів потерпілого щодо походження синців, виявлених на його тілі, є необґрунтованими.
Крім цього, серед матеріалів кримінального провадження наявне письмове клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення слідчих (процесуальних) дій, в тому числі про допит державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_6 /а.п. 10, 13/.
Матеріали кримінального провадження не містять обґрунтованої постанови слідчого про відмову в задоволенні даного клопотання, а тому, зважаючи на обставини справи, вказаний свідок мав би бути допитаний під час досудового розслідування, як безпосередній очевидець події. Однак, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про допит даної особи в якості свідка.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2017 року, потерпілий вказував (п. 7 протоколу) на наявність очевидців вчинення кримінального правопорушення, зокрема, поміж інших два державних виконавці та двоє понятих /а.п. 4/.
Зважаючи на те, що події, викладені заявником у вказаному протоколі, мали місце під час проведення виконавчих дій з участю державного виконавця (виконавців) та понятих, слід прийти до висновку, що вказані особи могли бути прямими очевидцями цих подій. Однак вказані потерпілим особи в ході досудового розслідування допитані не були.
Крім цього, як вбачається з висновку експерта № 330 від 27.10.2017 року, у ОСОБА_3 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна шиї, синця лівого передпліччя, саден лівої та правої гомілок, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час, вказаний в постанові та в медичній документації /а.п. 8-9/.
Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови, зазначений висновок експерта не в повній мірі проаналізовано слідчим та не надано йому відповідної правової оцінки, оскільки увага слідчого в постанові зосереджена лише на тілесних ушкодженнях гомілок потерпілого, а наявність інших тілесних ушкоджень (садна шиї та синця лівого передпліччя) слідчим в постанові проігнорована.
Таким чином, слідчим фактично не досліджено обставини заподіяння даних тілесних ушкоджень потерпілому.
Крім цього, як вбачається з оскаржуваної постанови, основним аргументом для закриття кримінального провадження було те, що умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому у ОСОБА_5 не було, виходячи з аналізу всіх обставин події.
Однак, виходячи з того ж аналізу всіх обставин події, в тому числі з аналізу показань допитаних в ході досудового розслідування свідків, слідчим було залишено поза увагою те, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, характеризується прямим або непрямим умислом.
Тобто, відсутність в діях особи, яка заподіює легкі тілесні ушкодження потерпілому, прямого умислу на таке заподіяння, не виключає кримінальної відповідальності за нанесення таких тілесних ушкоджень в разі наявності непрямого умислу, що може мати місце в даному випадку.
Таким чином, з огляду на викладене вище, в ході досудового розслідування не проведено всіх можливих процесуальних та слідчих дій, в тому числі (за необхідності) й тих, на які вказує заявник, спрямованих на об`єктивне встановлення всіх обставин справи.
Крім цього, в мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваної постанови слідча покликається на положення ч. 3, ч. 5 ст. 284 КПК України, що, в даному випадку, є не в повній мірі коректним, оскільки положення вказаних правових норм стосуються закриття провадження прокурором.
Зважаючи на зміст внесених до ЄРДР відомостей та загальний зміст постанови про закриття даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в даному випадку слідчою допущено технічну описку.
Хоча в цілому така описка не впливає на правильність та законність прийнятого слідчою рішення, проте, в сукупності із зазначеними вище недоліками досудового розслідування, є додатковою підставою для скасування оскаржуваної постанови.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час винесена постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, не в повній мірі обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
Після перевірки та встановлення всіх обставин справи, слідчому слід надати їм належну правову оцінку з покликанням на здобуті в ході досудового розслідування належні та допустимі докази, після чого прийняти вмотивоване рішення про наявність чи відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (злочину).

При цьому слідчий суддя зазначає, що вказаний вище перелік необхідних слідчих та процесуальних дій не є вичерпним.
В той же час, слідчий суддя відхиляє доводи заявника про необхідність призначення в даному кримінальному провадженні відповідної психіатричної експертизи з метою встановлення умислу особи на заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки поняття умислу на вчинення злочину є юридичним поняттям та не підлягає встановленню експертним шляхом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002396, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2017 року.

Матеріали кримінального провадження направити до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 29 грудня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1