Справа № 461/9364/18
Провадження № 1-кс/461/620/19
УХВАЛА

Іменем України

23.01.2019 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , в якому просив слідчого суддю накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку із кадастровим номером :05:019:0014 за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтоване наступним.
Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001635 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2017 року на підставі підроблених документів зареєстровано право власності на земельну ділянку та будинок за адресою: АДРЕСА_2 . 10.09.2018 у Пустомитівський ВП ГУ НП у Львівській області надійшли матеріали з УЗЕ у Львівській області за заявою ОСОБА_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 про те, що 19.04.2017 працівник відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_6 на підставі поданих ОСОБА_5 документів зареєстрував за нею право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 і надав їй кадастровий номер :02:001:1564. В подальшому зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 незаконно, без рішення суду, видалив інформацію про згадану вище земельну ділянку та присвоєний їй кадастровий номер. Також ОСОБА_5 повідомляє, що їй стало відомо про те, що на згадану вище земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 претендує інший власник, а житловий будинок, який ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу серії 276 від 09.02.2017 придбаний ОСОБА_8 на аукціоні як магазин.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування при допиті ОСОБА_5 остання повідомила, що 08.02.2017 між нею та громадянином ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена угода посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_9 . На наступний день ОСОБА_5 придбала другу частину вказаного будинку і таким чином набула право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою загальною площею 128 кв.м. У зв`язку із набуттям права власності на об`єкт нерухомості, ОСОБА_5 звернулась до Лапаївської сільської ради щодо відведення їй у власність земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку. Рішенням сільської ради №189 від 20.12.2017 ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,1 га за вищевказаною адресою. З метою внесення права власності до державного земельного кадастру України ОСОБА_5 звернулась до Пустомитівського відділу Держгеокадастру надавши всі необхідні документи, а саме рішення сільської ради та технічну документацію. На підставі вказаних документів 19 квітня 2017 року державним реєстратором ОСОБА_6 внесені відповідні дані у реєстр, зокрема внесено кадастровий номер, після чого реєстратор надав ОСОБА_5 витяг з державного земельного кадастру. По одному примірнику технічної документації, витягу з реєстру прав власності на будинок і рішення Лапаївської сільської ради ОСОБА_5 залишила ОСОБА_6 . Земельній ділянці за вказаною вище адресою присвоєно кадастровий номер :02:001:1564 про що свідчить витяг з реєстру НВ 017 від 19.04.2017. Далі, приблизно у вересні 2017 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що видаляє з державного земельного кадастру її право власності на земельну ділянку, не пояснивши при цьому причини цього. При спробах ОСОБА_5 повторно зв`язатись із державним реєстратором ОСОБА_6 , останній зустрічі уникав. Далі, через деякий час із ОСОБА_5 зв`язався чоловік, який назвався ОСОБА_8 і повідомив, що він є власником вказаного вище будинку, а також про те, що він являється не житловим будинком ОСОБА_7 , а магазином, який не увійшов до статутного фонду ВАТ «Львівсільмаш» був придбаний ним з аукціону. Водночас ОСОБА_8 повідомив, що вказаний будинок має адресу: АДРЕСА_1 і що він звернувся у Львівську міську раду з приводу отримання у власність земельної ділянки. В подальшому з публічної кадастрової карти України ОСОБА_5 дізналась, що її земельній ділянці вже наданий інший кадастровий номер 461036300:05:019:0014.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з номером НВ 018 від 28.02.2018 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку площею 0,1240 га, якій присвоєно кадастровий номер :05:019:0014, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 23.03.2017 КП «КАРТОГРАФ» ОСОБА_10 . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з номером НВ 017 від 19.04.2017 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано земельну ділянку площею 0,1000 га, якій присвоєно кадастровий номер :02:001:1564. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2017 з індексним номером 79913464, який сформований приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано житловий будинок загальною площею 128,5 кв.м. власником частки якого є ОСОБА_5 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2017 з індексним номером 79930096, який сформований приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано житловий будинок загальною площею 128,5 кв.м. власником частки якого є ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що згідно долучених до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 матеріалів наявна заява ОСОБА_5 у Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області з приводу причини відсутності у Держгеокадастрі відомостей про належну їй земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . З Відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області на це ОСОБА_5 отримала відповідь про те, що технічна документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1564 на зберігання у Відділ не поступала. Згідно відповіді з ГУ Держгеокадастру у Львівській області Ш-12984/2-9276/6-17 від 29.12.2017 на розгляд звернення ОСОБА_5 стало відомо, що за інформацією Державного кадастрового реєстратора Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_6 . ОСОБА_5 звернулась із заявою щодо реєстрації земельної ділянки. Державна реєстрація була проведена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При проведенні реєстрації земельної ділянки кадастровим реєстратором не було перевірено місце розташування. В представленій технічній документації місце розташування земельної ділянки позначено на території Лапаївської сільської ради Пустомитівського району, відповідно ортофотопланів на територіях міста Львова. В подальшому земельну ділянку видалено з Державного земельного кадастру. Крім того при з`ясуванні усіх фактів встановлено, що на вказану ділянку розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянці ОСОБА_5 та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування торгово-офісних та складських споруд громадянину ОСОБА_8 . Враховуючи вищенаведене, Головним управлінням дано доручення відділу державної землевпорядної експертизи на проведення експертизи вищевказаних землевпорядних документацій та Управлінню з контролю за використанням та охороною земель здійснити державний нагляд (контроль) в частині законності оформлення права власності чи користування земельною ділянкою.

В клопотанні зазначено, що на даний час інформація про земельну ділянку ОСОБА_5 (кадастровий номер :02:001:1564) на публічній кадастровій карті відсутня.

В ході досудового розслідування слідчим здійснено тимчасові доступи до речей і документів, в результаті яких вилучено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для обслуговування торгово-офісних та складських споруд на АДРЕСА_1 . Тобто земельної ділянки із кадастровим номером :05:019:0014. А також, вилучено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою:

АДРЕСА_2 . Згідно кадастрового плану земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 координати поворотних точок меж земельної ділянки становлять: Х 5511952,828; 5511937,064; 5511953,885; 5511969,649 та Y 1330047,390; 1329992,465; 1329987,637; 1330042,563. Згідно відомості обчислення площі землекористування за адресою:

АДРЕСА_1 , координати становляиь: Х 5511964,49; 5511969,87; 5511973,04; 5511977,47; 5511971,93; 5511980,77; 5511972,06; 5511963,96; 5511954,90; 5511945,57 та Y 1330013,43; 1330036,15; 1330033,73; 1330038,46; 1330043,28; 1330074,75; 1330077,40; 1330079,42; 1330054,86; 1330019,91. Виходячи із даних координат встановлено, що географічне розташування земельної ділянки із кадастровим номером :05:019:0014 накладається на розташування земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1564, право власності на яку було зареєстровано за потерпілою ОСОБА_5 ..

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :05:019:0014 за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально-протиправних дій та відповідно до ст.98 КПК України являється речовим доказом у кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на земельну ділянку.

Слідчий в судове засідання не прибув. В матеріалах клопотання міститься заява, в якій слідчий просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання просив задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання в порядку ч.2 ст. 172 КПК України не повідомлявся з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 22.01.2019 року земельна ділянка із кадастровим номером :05:019:0014 за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 296 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001635.

З клопотання вбачається, що об`єкт нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :05:019:0014 за адресою: АДРЕСА_1 має значення речового доказу у справі, оскільки являється майном на яке спрямовано кримінальне правопорушення. Зазначена земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому має доказове значення у кримінальному провадженні та є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні.

Статтями 84, 98 КПК України передбачено, що вище вказане майно (речовий доказ) може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Вищевказаний об`єкт нерухомого майна має важливе доказове значення для даного кримінального провадження та є предметом, який набутий кримінально протиправним шляхом.
Арешт вищевказаних об`єктів нерухомого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вище вказаний об`єкт нерухомого майна, обумовлено тим, що їх незастосування призведе до його використання, відчуження.
Зі змісту клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту на вищевказане нерухоме майно унеможливить виконання завдання кримінального провадження (ст.2 КПК України) для встановлення винних осіб, а також відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_5 та створить передумови невстановленим слідством особам для подальшого незаконного використання зазначеного вище нерухомого майна, та його відчуження. Накладення арешту на земельну ділянку забезпечить неможливість його відчуження, ризик якого доведено слідчим та прокурором.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження речових доказів вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001635 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою із кадастровим номером :05:019:0014 за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя: ОСОБА_1