Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/286/2019 Справа №641/8541/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003344 від 01.09.2018 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 121 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_5 . Стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 9 березня 2019 року.

У судове засідання з`явились прокурор, захисник адвокат ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 доставлено конвоєм.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на заставу, мотивуючи дане клопотання тим, що у сторони обвинувачення відсутні підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 його матері похилого віку, ОСОБА_6 , а також тим, що обвинувачений потребує постійного лікування, оскільки у червні 2018 року він переніс операцію на легенях та перебуває на обліку у лікаря терапевта, та страждає хронічним психічним захворюванням у формі дисоціальтного розладу особистості та синдрому залежності. Також зазначила, що питання про можливість обрання застави, як запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не вирішувалось під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на заставу, та вважав за доцільне продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а менш сурові запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникненню ризиків та дотримання обвинуваченим належної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та заперечував проти продовження строків тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків і потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, наявність ризиків переховування ОСОБА_5 від суду, можливість чинення тиску на потерпілу сторону і свідків з метою уникнення відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Жодних відомостей, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

Таким чином, суд виходить із того, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Стаття 181 КПК України закріплює, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Ч.4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу 5 вересня 2018 року дійшов до висновку про неможливість застосування застави відноно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні жодних нових підстав для можливості визначення ОСОБА_5 розміру застави в порядку ст.183 КПК України або зміни запобіжного заходу в порядку ст. 182 КПК України, стороною захисту не надано.

Підстави для зміни запобіжного заходу, наведені у клопотанні захисника, вже неодноразово були предметом судового розгляду під час вирішення питання щодо доцільності або зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 і судом надавалася відповідна оцінка вказаним обставинам.

Під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на заставу суд зазначає, що наявність у ОСОБА_5 матері, ОСОБА_6 яка знаходиться на обліку у лікаря терапевта, не є підставою для зміни запобіжного заходу, крім того суду не надано доказів, що вона є особою похилого віку, потребує стороннього догляду, знаходиться на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 і що ОСОБА_5 здатний її утримувати. Крім того, допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснювала, що її син ОСОБА_5 коли вживав спиртні напої потребував контролю з її боку та навіть лікування від алкоголю, а тому суд вважає, що саме обвинувачений потребував додаткової уваги з боку своєї матері, а не навпаки.

Наявність у обвинуваченого захворювань, не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суду не надано жодного доказу про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_5 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Виходячи з викладеного у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на заставу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 177, 182, 183, 331, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою, обраний на досудовому розслідуванні, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали до 21 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1