Справа № 464/7220/18
пр.№ 1-кп/464/32/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, судимого 30.10.2017 Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбуте частково, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи 30 жовтня 2017 року засудженим Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, та будучи належним чином письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого виду покарання, 08.10.2018 отримав в Сихівському районному відділі з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 14, направлення в ЛКП «Дністер», що за адресою: м. Львів, вул. Дністерська, 16, на виконання громадських робіт за вищевказаним вироком суду. Згідно з направленням повинен був приступити до виконання покарання з 09.10.2018 та в цей день прибув до ЛКП «Дністер», де був ознайомлений з наказом директора зазначеного підприємства про виконання двохсот годин громадських робіт, графіком виходу на громадські роботи та приступив до виконання громадських робіт. В подальшому, відпрацювавши 36 годин громадських робіт, з 29.10.2018 за графіком для відпрацювання таких не з`являвся без поважних причин, та таким чином ухилився від виконання цього виду покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю та дав показання про те, що 30.10.2017 був засуджений Сихівським районним судом м. Львова до покарання у виді громадських робіт. Покарання відбувати розпочав, але захворів та в подальшому не відпрацьовував громадські роботи, оскільки постійно займається вихованням дітей, які до нього дуже прив`язані. Вказав, що розпорядженням районної адміністрації йому визначені дні та години побачень з дітьми, в тому числі, в робочі дні з 14 до 19 години. Тому в дні навчання забирає дітей зі школи, приводить їх до себе додому, де вони харчуються та виконують з ним домашнє завдання. В інший час дня йому необхідно заробляти кошти, у зв`язку з чим до 14 години підробляє на різних роботах. Вважає, що до 14 години у нього була можливість виконувати громадські роботи, проте за таких обставин йому б майже не залишалось часу на те, щоб заробляти кошти. Також зазначив, що з колишньою дружиною у нього на даний час дуже обмежене спілкування, проте має намір з нею примиритися, в першу чергу в інтересах дітей. Також зазначив, що його сини перебувають під його постійним контролем, саме він спілкується з їхніми вчителями, тому виконувати громадські роботи для нього було вкрай важко. Вважає, що колишня дружина хотіла позбавити його батьківських прав, проте він робить усе можливе, щоб спілкуватися з дітьми увесь встановлений йому час. Просив суд суворо його не карати, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, що буде також в інтересах дітей.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України є правильною, оскільки останній, будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є невеликої тяжкості, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 р.н., вихованням яких займається щоденно, офіційно не працевлаштований, проте періодично працює, позитивно характеризується за місцем проживання, на медичних обліках не перебуває, має судимість та призначене судом покарання відбув частково.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, про середній ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення злочину, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства.

Враховуючи усі вищевказані обставини в сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту, проте у межах мінімальної межі санкції ч.2 ст. 389 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім цього, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року, а саме приєднати сорок годин громадських робіт, що за положеннями ст. 72 КК України відповідає п`яти дням арешту.

Звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням за встановлених судом обставин є неможливим, враховуючи те, що за попереднім вироком ОСОБА_4 призначене покарання, яке належало відбувати реально. Достатніх підстав для застосування ч.1 ст. 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання один місяць арешту.

На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року, а саме п`ять днів арешту, та призначити остаточне покарання один місяць п`ять днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили та звернення до виконання.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1