Ухвала
Іменем України

05 листопада 2018 року

м. Київ
провадження № 51-9515 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000044 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання

захисника ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження

№ 0000044 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ч. 5 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 3

ст. 27 і ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК), з Шевченківського районного суду м. Києва до Приморського районного суду м. Одеси.
У клопотанні захисник посилається на те, що вказане кримінальне провадження надійшло до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності. В обґрунтування своїх доводів вказує, що місцем вчинення злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є м. Одеса,

де останні і перебували та, згідно з обвинувальним актом, складали план своєї діяльності, проводилось засідання комітету з конкурсних торгів, укладались договори. Будь-яка прив`язка до Шевченківського району м. Києва відсутня.
Крім того, захисник зазначає, що Приморським районним судом м. Одеси розглянуто кримінальне провадження, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_15 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених частинами 3, 4

ст. 358 КК, та було виділено з матеріалів кримінального провадження

№ 0000044 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Місцем вчинення

ОСОБА_15 злочинів визначено м. Одесу.
Також захисник посилається на наявність виняткових випадків, а саме: місце проживання п`яти із семи обвинувачених та більшої половини свідків у м. Одесі,

у зв`язку з чим оперативність та ефективність цього кримінального провадження зможе забезпечити саме Приморський районний суд м. Одеси.
Разом із цим зазначає, що направлення кримінального провадження

№ 0000044 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ч. 5 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 3

ст. 27 і ч. 4 ст. 358 КК, до будь-якого іншого суду, крім суду у межах територіальної юрисдикції м. Одеси, є прямим порушенням приписів ч. 1 с. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку свого клопотання, думку захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , який не заперечував проти задоволення клопотання, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали провадження та інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції Шевченківським районним судом м. Києва, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Частиною 1 ст. 32 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося,

що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений

чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Також абз. 6 ч. 1 вищезазначеної статті визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
З наданої Шевченківським районним судом м. Києва інформації вбачається,

що до цього суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№ 0000044 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ч. 5 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 3

ст. 27 і ч. 4 ст. 358 КК. Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.
Із обвинувального акта вбачається, що вказаним вище обвинуваченим інкриміновано вчинення злочину заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.
Склад злочину передбачений у ст. 191 КК визначений законодавцем як матеріальний, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розповсюдження означеним майном.
Отже, приймаючи до уваги специфіку конструкції складу злочину заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем слід зазначити, що настання суспільно небезпечних наслідків, які супроводжуються втратою власником можливості реалізувати право володіти, користуватися та розпоряджатися майном та, відповідно, спричиненням йому на цій підставі майнової шкоди є обов`язковою ознакою складу злочину. Заволодіння майном вважається закінченим з моменту відчуження, витрачання майна. У конкретному провадженні мова йде про списання (перерахунок) коштів з рахунку ДП «АМПУ», яке знаходиться у м. Києві (проспект Перемоги, 14), тобто, втрати можливості реалізувати власником правомочностей власності щодо володіння, користування та розпорядження вказаними коштами.
На час вчинення інкримінованих діянь обвинувачені ОСОБА_8

і ОСОБА_9 займали керівні посади, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були службовими особами ДП «АМПУ», юридична адреса якого проспект Перемоги, 14,

м. Київ (Шевченківський район).
Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень правил територіальної підсудності під час направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні

№ 0000044 до Шевченківського районного суду м. Києва.
Доводи захисника про розгляд Приморським районним судом м. Одеси кримінального провадження щодо ОСОБА_15 , яке виділено з матеріалів цього кримінального провадження, місцем вчинення злочинів у якому визначено

м. Одесу, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, оскільки ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частинами 3, 4 ст. 358 КК, саме

у м. Одесі.
Разом із цим у клопотанні не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які могли би слугувати підставою для визнання

їх винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Шевченківським районним судом м. Києва. До того ж щодо проживання більшості свідків у цьому кримінальному провадженні в м. Одесі захисником не надано ніяких підтверджень.
Виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК, та з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання захисника про направлення кримінального провадження № 0000044 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів не встановлено.
Таким чином клопотання захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000044 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 3

ст. 27 і ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ч. 5 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 і ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК),

з Шевченківського районного суду м. Києва до Приморського районного суду

м. Одеси залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3