Справа № 184/219/19
Номер провадження 1-кп/184/99/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000891 від 16.11.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
09.11.2018 року близько 10 години 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , який огороджений парканом з усіх боків, яке на праві користування належить ОСОБА_5 , у нього виник злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до території вказаного домоволодіння, з метою викрадення металевих виробів.

В той же день та час ОСОБА_3 знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, через хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Пройшовши за нежитловий будинок, розташований на території вказаного домоволодіння, який ОСОБА_5 використовує як сховище, ОСОБА_3 побачив в стіні вікно, без віконної рами, та заглянувши в будинок, побачив металеву емальовану ванну радянського виготовлення, де в нього виник злочинний намір, спрямований на крадіжку вказаної ванни. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, із корисливих спонукань, через вікно проник до будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки за допомогою невстановленого під час досудового розслідування чоловіка, який не був обізнаний про протиправність дій ОСОБА_3 , викрав металеву емальовану ванну радянського виготовлення розмірами 170x70 см, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №337-19 від 28.01.2019 року складає 500 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 500 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно в листопаді 2018 року знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_2 . Заліз через вікно до будинку та викрав металеву ванну. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Водночас, приймаючи до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в особистості обвинуваченого, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування ст. 75 КК України, та з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази по справі , а саме: металеву ванну розмірами 170х70 см. та провода, вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_2 , які передані під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи по даній справі на загальну суму 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1