Справа № 447/55/15-к
Провадження № 1-кп/456/128/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000002 від 27.11.2012р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, на момент пред?явлення обвинувачення зареєстрованого як фізична особа підприємець, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , який будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець та здійснюючи господарську діяльність щодо оптової торгівлі іншими продуктами харчування, роздрібної торгівлі рибою та морепродуктами, інше фінансове посередництво, консультування з питань комерційної діяльності та управління, надання інших комерційних послуг, 26 січня 2011 року уклав з ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» (в подальшому змінено організаційно-правову форму на ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат») договір поставки №26/1/11, відповідно до п. 1.1 цього договору, продавець зобов`язувався передати у власність покупця замовлену останнім живу рибу (продукцію), кількість якої вказується у накладних на відпуск продукції, а покупець зобов`язувався прийняти цю продукцію та оплатити її, відповідно до п.4.1 цього договору, протягом 5-ти банківських днів з дня отримання продукції. У подальшому, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом власного збагачення, з метою заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою - грошовими коштами від реалізації живої риби в розмірі 121629 грн., які є упущеною вигодою (потерпілий внаслідок злочинних дій недоотримує грошові кошти від реалізації риби живої, тобто, певне майно), використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», у зв`язку із виконанням договору поставки №26/1/11 від 26.01.2011р., використовуючи водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснювали транспортування живої риби за вказівкою ОСОБА_3 та не були обізнані із його злочинними намірами, діючи з метою приховання своєї участі в злочині та уникнення у подальшому відповідальності, за період з 28 червня 2011 року по 06 липня 2011 року, отримав через водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» продукцію в кількості 5750 кг риби живої на суму 121629 грн., а саме: 28.06.2011 по товаро-транспортній накладній ААК №161749 відвантажено 870 кг риби на суму 16965 грн.; 01.07.2011р. по товаротранспортній накладній ААК № 219054 відвантажено 500 кг риби на суму 10650 грн.; 04.07.2011р. по товаро-транспортній накладній ААК №161781 відвантажено 700 кг риби на суму 15050 грн. та по товаро-транспортній накладній ААК 161782 відвантажено 1300 кг риби на суму 27950 грн., 05.07.2011р. по товаро-транспортній накладній ААК 161796 відвантажено 1600 кг риби на суму 34400 грн., 06.07.2011р. по товаро-транспортній накладній ААК №125135 відвантажено 780 кг риби на суму 16614 грн.

Отриману, за період з 28 червня 2011 року по 06 липня 2011 року від ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» продукцію, у вигляді живої риби, водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 відвантажили в торгову мережу ТзОВ «Фоззі-Фуд», у відповідності до накладних за період з 28.06.2011р. по 07.07.2011р., а саме: №28/01 від 28 червня 2011 року на суму 3728,97грн., № 28/02 від 28 червня 2011 року на суму 673,50 грн.; № 28/03 від 28 червня 2011 року на суму 1300,2 грн.; № 28/04 від 28 червня 2011 року на суму 670, 90 грн., № 28/05 від 28 червня 2011 року на суму 4134.64 грн., № 28/06 від 28 червня 2011 року на суму 1387, 95 грн., № 28/07 від 28 червня 2011 року на суму 3816,15 грн., № 28/08 від 28 червня 2011 року на суму 2736 грн., № 1/01 від 01 липня 2011 року на суму 2704, 41грн; № 1/02 від 01 липня 2011 року на суму 2748, 62грн; № 1/03 від 01 липня 2011 року на суму 6969,07 грн.; №4/01 від 04 липня 2011 року на суму 7803,80 грн.; № 4/03 від 04 липня 2011 року на суму 2140.13 грн, №4/05 від 04 липня 2011 року на суму 795,72 грн., № 4/06 від 04 липня 2011 року на суму 1248,19 грн., № 4/07 від 04 липня 2011 року на суму 858,13 грн., № 4/09 від 04 липня 2011 року на суму 1521, 24 грн., № 247 від 04 липня 2011 року на суму 7697,18 грн., № 248 від 04 липня 2011 року на суму 3752, 37 грн., № 249 від 04 липня 2011 року на суму 3502,74 грн., № 250 від 04 липня 2011 року на суму 3806,99 грн., № 251 від 04 липня 2011 року на суму 1219,58 грн., №252 від 04 липня 2011 року на суму 2407, 97 грн., № 253 від 04 липня 2011 року на суму 2579, 60 грн., № 254 від 04 липня 2011 року на суму 2361, 60 грн., №6/01 від 06 липня 2011 року на суму 1976, 30 грн., № 6/02 від 06 липня 2011 року на суму 2626, 40 грн., № 6/03 від 06 липня 2011 року на суму 1462, 05 грн., № 6/04 від 06 липня 2011 року на суму 4369,5 грн., №6/05 від 06 липня 2011 року на суму 2436, 75 грн., № 7/01 від 07 липня 2011 року на суму 2600, 40 грн., №7/02 від 07 липня 2011 року на суму 2137, 53 грн., №7/03 від 07 липня 2011 року на суму 15508,79 грн., №255 від 07 липня 2011 року на суму 5341, 22 грн., № 256 від 07 липня 2011 року на суму 6474, 99 грн., № 257 від 07 липня 2011 року на суму 6950, 86 грн., №258 від 07 липня 2011 року на суму 3848, 59 грн., №259 від 07 липня 2011 року на суму 1399, 01 грн., №260 від 07 липня 2011 року на суму 3908, 40 грн., а ТзОВ «Фоззі-Фуд» за доставлену від ФОП ОСОБА_3 продукцію у вигляді живої риби, згідно перелічених накладних, з останнім ТзОВ «Фоззі-Фуд» проведено розрахунок в повному обсязі у відповідності до платіжних доручень №1057150, №1063440, №1068161.

Таким чином, ОСОБА_3 , з метою доведення свого корисливого мотиву до кінця, не провів розрахунку за отриману від ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» продукцію в кількості 5750 кг риби живої на суму 121629 грн., а отримані кошти обернув на свою користь та використав на власні потреби, чим заподіяв ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» майнової шкоди (упущеної вигоди) на суму 121629 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 192 КК України умисне заподіяння майнової шкоди у великих розмірах, шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої ст.192 ч.2 КК України на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбаченої за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.192 ч.2 КК України. Клопотання мотивує тим, що з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минули строки, а саме більше трьох років.

Обвинувавчений ОСОБА_3 надав письмову заяву про звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України не заперечував.

Представник потерпілого ОСОБА_6 просила надати їй строк для ознайомлення з представленим клопотанням та практикою Верховного суду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає до задоволення, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.1192 ч.2 КК України, згідно зі ст.49 ч.1 КК України, на підставі наступного.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.192 КК України за заподіяння майнової шкоди у великих розмірах, шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, передбачено покарання у вигляді штрафу від п?ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого згідно ст.49 ч.1 п.2 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та зважаючи на той факт, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення однак, не згідний із сумою нанесеної потерпілому шкоди, проте строки за передбачені ч.1 ст.49 КК України притягнення до кримінальної відповідальності за ст.192 ч.2 КК України, а саме три роки минули 07 липня 2014 року, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.192 ч.2 КК України, на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України та закриття даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України суд, -

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0000002 від 27.11.2012р року, щодо ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1