Провадження № 11-кп/4820/236/18
Справа № 682/956/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000100 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Славутського міськрайонного суду від 29 червня 2017 року,-

В с т а н о в и л а :

Вироком Славутського міськрайонного суду від 29 червня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великий Скнит, Славутського району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого помічником машиніста електропоїзда Південно-Західної залізниці ПАТ «Укрзалізниця», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання:

-за ч.1 ст. 135 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили змінено ОСОБА_8 запобіжний захід з утримання під вартою на особисте зобов`язання із залу суду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в користь держави 703 грн. 68 коп. процесуальних витрат.

Скасовано арешт автомобіля «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_1 .

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 14 лютого 2017 року близько 17 год. в м. Славута Хмельницької області по вул. Поліській, водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, керував автомобілем «ВАЗ-21051», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . Навпроти домогосподарства № 30 по вул. Поліській водій ОСОБА_8 , рухаючись в напрямку вул. Приміська, порушуючи пункти 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 12.3, 12.4,1 3.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, діючи недбало, проявив неуважність, маючи можливість завчасно виявити та виявивши перешкоду у вигляді рухомого в попутному напрямку пішохода ОСОБА_11 , не врахував дорожню обстановку, а саме пішохода та зустрічний транспортний засіб, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по правому краю проїзної частини в попутному напрямку.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив пункти: 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 12.3, 12.4, 13.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають:
п.1.5. - дії або бездiяльнiсть учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.1. - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п.2.3. -для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керуванням засобом у дорозі;
п.2.9. - водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п.12.3. - у разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;
п. 13.3. - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, циркулярного перелому основи черепа з відривом центрального фрагменту, забою головного мозку лобної частки по нижній та зовнішній поверхні, забою головного мозку нижньої поверхні правої та лівої потиличних часток, забою головного мозку в межах гіпокампа справа та зліва, крововиливів під м`які мозкові оболонки нижньої поверхні правої та лівої півкуль, мозочка, забою мозочка, крововиливу в шлуночки головного мозку, субдуральної гематоми довгастого мозку та спинного мозку в шийному відділі; забійної рани потиличної ділянки голови справа; закритої травми грудної клітини, забою задньої та нижньої поверхні правої та лівої легені, крововиливу під легеневу плевру в ворота правої та лівої легені, внутрішньо-шкірних крововиливів в ділянці правої лопатки, задньої поверхні шиї, задньої поверхні грудної клітини у верхній третині; садна, синця, підшкірної гематоми задньої поверхні лівого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи призвели до смерті потерпілого ОСОБА_11 на місці події.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Крім цього, 14 лютого 2017 р близько 17 год. в м. Славута по вул. Приміській, після вчинення за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21051, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті його дій потерпілий ОСОБА_12 перебував у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_13 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для відвезення потерпілого до лікувального закладу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив потерпілого ОСОБА_11 без допомоги на тротуарі в АДРЕСА_3 .

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначення покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити свій вирок, яким за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 135 ч. 1, 286 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вказує, що законні підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні. Акцентує увагу, що судом в достатній мірі не враховано особу обвинуваченого, який після вчинення ДТП не надав першої медичної допомоги потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу та з метою ухилення від кримінальної відповідальності залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, зазначає, що обвинувачений вчинив злочини перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії та раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про суспільну небезпечність останнього та його небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, в частині даних, які характеризують особу ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам кримінального провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, як встановлено в процесі апеляційного розгляду, 14 лютого 2017 року близько 17 год. в м. Славута Хмельницької області по вул. Поліській, водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, керував автомобілем «ВАЗ-21051», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . Навпроти домогосподарства № 30 по вул. Поліській водій ОСОБА_8 , рухаючись в напрямку вул. Приміська, порушуючи пункти 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 12.3, 12.4,1 3.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, діючи недбало, проявив неуважність, маючи можливість завчасно виявити та виявивши перешкоду у вигляді рухомого в попутному напрямку пішохода ОСОБА_11 , не врахував дорожню обстановку, а саме пішохода та зустрічний транспортний засіб, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по правому краю проїзної частини в попутному напрямку.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив пункти: 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 2.9(а), 12.3, 12.4, 13.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають:
п.1.5. - дії або бездiяльнiсть учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.1. - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керуванням засобом у дорозі;
п.2.9. - водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п.12.3. - у разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;
п. 13.3. - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, циркулярного перелому основи черепа з відривом центрального фрагменту, забою головного мозку лобної частки по нижній та зовнішній поверхні, забою головного мозку нижньої поверхні правої та лівої потиличних часток, забою головного мозку в межах гіпокампа справа та зліва, крововиливів під м`які мозкові оболонки нижньої поверхні правої та лівої півкуль, мозочка, забою мозочка, крововиливу в шлуночки головного мозку, субдуральної гематоми довгастого мозку та спинного мозку в шийному відділі; забійної рани потиличної ділянки голови справа; закритої травми грудної клітини, забою задньої та нижньої поверхні правої та лівої легені, крововиливу під легеневу плевру в ворота правої та лівої легені, внутрішньо-шкірних крововиливів в ділянці правої лопатки, задньої поверхні шиї, задньої поверхні грудної клітини у верхній третині; садна, синця, підшкірної гематоми задньої поверхні лівого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи призвели до смерті потерпілого ОСОБА_11 на місці події.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Крім цього, 14 лютого 2017 р близько 17 год. в м. Славута по вул. Приміській, після вчинення за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21051, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті його дій потерпілий ОСОБА_12 перебував у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_13 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для відвезення потерпілого до лікувального закладу, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив потерпілого ОСОБА_11 без допомоги на тротуарі в АДРЕСА_3 .

Обставини порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом «ВАЗ-21051», д/н - НОМЕР_1 в м. Славуті Хмельницької області, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 , залишення його в небезпеці, визнав і обвинувачений ОСОБА_8 в процесі судового та апеляційного розглядів, ствердивши час, місце, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Проте, при призначені покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке без належного урахування ступеня тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченого.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнення особи від відбування покарання з випробуванням в тому числі і у виді позбавлення волі може бути прийняте судом з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, на підставі яких він дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Рішення суду з цього приводу має бути належним чином вмотивовано у вироку (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року з подальшими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Однак, суд у вироку не навів переконливих доводів про доцільність звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та можливість його виправлення, попередження вчинення нових злочинів при даних обставинах, узагалі не мотивував свого висновку, а лише послався на обставини, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, судом практично не взято до уваги те, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні ряду злочинів, частина з яких є тяжкими, наслідки, що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 , який фактично був єдиним годувальником в сім`ї, думку потерпілих, які просили покарати обвинуваченого.

Аналогічну позицію, щодо призначення ОСОБА_8 покарання виключно у виді позбавлення волі, підтримали потерпілі і у наданих в процесі апеляційного розгляду власноручних заявах.

Посилання сторони захисту на визнання ОСОБА_8 вини та відшкодування збитків є формальним і фактично не враховує наслідки злочинів.
Та обставина, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочини вчинив внаслідок необережності, а також відшкодував заподіяні злочинами збитки, в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому застосування до нього ст. 75 КК України колегія суддів вважає безпідставним.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадку необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим злочинів, частина з яких є тяжкими, вчинення їх в стані алкогольного сп`яніння, його особу, який раніше піддавався адміністративним стягненням за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілих, наслідки, які настали у вигляді смерті ОСОБА_11 , колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки у обвинуваченого відсутнє таке право, що буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, як убачається із формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, ОСОБА_8 , засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме порушення ним пункту «а» 2.9 ПДР України. Таким чином дана обставина увійшла в об`єктивну сторону складу інкримінованого ОСОБА_8 злочину, фактично як кваліфікуюча ознака, з огляду на бланкетність диспозиції усіх частин ст. 286 КК України. А тому, на переконання колегії суддів, не може бути врахована при призначенні покарання як така, що його обтяжує (ч.4 ст.67 КК України), що в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 309, п. 2 ч. 1 ст. 313 КПК України підлягає виключенню, шляхом зміни рішення суду першої інстанції.
Виключення з вироку суду посилання як на обставину, що обтяжує покарання, вчинення ОСОБА_8 злочину у стані алкогольного сп`яніння, не впливає на вид призначеного обвинуваченому покарання.

При цьому покарання обвинуваченому ОСОБА_8 має бути призначено з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфікувані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 з 14 лютого по 29 червня 2017 року утримувався під вартою. А тому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення за вказаний період підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 374, 409 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Славутського міськрайонного суду від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді:

-за ч. 1 ст. 135 КК України 2 (два) роки позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 286 КК України 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з вироку суду посилання на обставину, що обтяжує покарання вчинення ОСОБА_8 злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14 лютого по 29 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає чинності негайно та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4