Справа № 740/4836/17
1-кп/729/30/19 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

12.02.2019 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
20.11.2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, доводячи свої злочинні наміри до кінця, з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря дачного будинку ОСОБА_6 , прибув до дачного будинку, що знаходиться в межах дачного кооперативу «Промінь» м.Ніжин, звідки викрав дві секції металевого паркану вагою 221 кг., які розпиляв на частини та завантажив до автомобіля марки «Mazda 626». Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 707, 20 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він 20.11.2017 року попрохав у свого знайомого ОСОБА_7 , автомобіль марки « Мазда» для поїздки за дровами, але мав намір викрасти частини металевого паркану, з цією метою взяв вдома пилку для металу та прибув до дачного будинку потерпілого що в м. Ніжині, викрав дві секції металевого паркану, які розпиляв пилкою для металу на частини. Завантаживши викрадене до автомобіля, з місця вчинення злочину зник, але згодом був затриманий працівниками поліції. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Заявлений цивільний позов потерпілого визнає частково: матеріальну шкоду - тільки на суму 707,20 грн, яка визначена органами досудового розслідування і яку він вже відшкодував потерпілому; моральну шкоду - в сумі 1000 грн;
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, зокрема:
показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він має земельну ділянку в дачному кооперативі « Промінь» в м. Ніжині. Його дачну ділянку обкрадають регулярно, зрізуючи частини металевого паркану встановленого на земельній ділянці. Він неодноразово звертався з заявами до правоохоронних органів і тільки в листопаді 2017 року був виявлений обвинувачений ОСОБА_3 , який викрав дві металеві секції паркану. Останній надіслав йому поштовим переказом 750 грн., але він вважає, що паркан коштує набагато більше, в зв`язку з чим просить задовольнити в повному обсязі заявлений ним цивільний позов. Також просить призначити покарання у виді позбавлення волі;
протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.11.2017 року згідно якої ОСОБА_6 повідомив про викрадення невідомою особою двох секцій металевого паркану від огорожі на дачній ділянці в дачному кооперативі «Промінь» в м. Ніжині;
протоколом огляду місяця події від 21.11.2017 року та ілюстративними таблицями, доданими до нього, в якому вказано, що з земельної ділянки в межах дачного кооперативу «Промінь» в м.Ніжині викрадено дві секції металевого паркану; на стойках в верхній та нижній частині паркану наявні залишки кутників паркану із слідами розпилювання;
протоколом огляду автомобіля марки « Мазда 626» червоного кольору з номерним знаком « НОМЕР_1 » від 21.11.2017 року з фототаблицями до нього, з яких вбачається, що в салоні транспортного засобу знаходяться металеві конструкції від паркану, які мають сліди перепилювання та переламування та ручна металева пилка по металу;
довідкою ПАТ « Чернігів вторчермет» від 22 листопада 2017 року, згідно з якою вартість 1 кг брухту чорних металів станом на 20 листопада 2017 року становила 3 грн., 20 коп;
протоколом проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2017 року та ілюстративними таблицями, доданими до нього, з яких вбачається, що ОСОБА_3 добровільно розповів про обставини викрадення секцій паркану, вказав місце, де залишав автомобіль, показав, як пиляв, ламав секції та завантажив їх у салон автомобіля;
Вищезазначені докази є належними та допустими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при зборі даних доказів не було встановлено.
Таким чином, вина в скоєному кримінальному правопорушенні обвинуваченим знайшла своє повне підтвердження зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді доказами, а тому дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд вважає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, спосіб викрадення майна, особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, неодружений, але на утриманні має неповнолітню дитину, стан здоров`я, не працює, наявність місця проживання, схильний до вчинення умисних злочинів, не судимий в силу ст. 89 КК України, досудову доповідь, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченому, значимість викраденого майна для потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують і приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 , покарання у виді штрафу, так як останній, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, не працює, не надав суду відповідних документів на підтвердження працевлаштування, а тому суд з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи винного, вважає, що покарання у виді громадських робіт є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченогота попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
За змістом ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Потерпілий, обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що він народився у 1947 році, продовжує працювати, є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, внаслідок посягання на його особисте майно та фактичне його знищення отримав дуже великий стрес від злочиних дій відповідача. Злочином йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у неможливості оперативного відновлення попереднього стану свого майна. Наслідком злочину стало погіршення його здоров`я, самопочуття, відчуття беззахисності від злочинних елементів, які ведуть паразитичний спосіб життя, ніде не працюють, а відслідковують можливість викрасти чи пограбувати чуже майно. Для часткового відновлення попереднього стану здоров`я потрібно вжити заходів санаторно-реабілатаційного оздоровлення.
В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Судом достовірно встановлено, що саме умисними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 довелося хвилюватися внаслідок пошкодження свого майна, докладати додаткових зусиль для організації та нормалізації свого життя, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що стягненню з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди підлягає 2000 гривень.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно з вимогами до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу за умови дотримання вимог ст. 137 ЦПК України.
Згідно з даною статтею ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Згідно з вимогами ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Потерпілим не заявлено вимоги про стягнення з обвинуваченого судових витрат на правову допомогу, а лише додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс (очікує понести) у зв`язку з розглядом кримінального провадження на суму 9 200 грн, договір про надання правової допомоги від 22 березня 2018 року, в п. 4.1 якого зазначений обов`язок Довірителя сплатити Представнику винагороду за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою і є невід`ємною частиною Договору та ордер адвоката.
Потерпілим не наданий акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги, а також документи про понесені витрати відповідно до п.5 вищевказаного договору. Тому, виходячи з принципу належності, допустимості, достатності та достовірності доказів, суд не вбачає підстав до задоволення вимоги про стягнення судових витрат по оплаті правничої допомоги на суму 9 200 грн.
Згідно ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження жодним чином не встановлено та не підтверджено доказами факт того, що власник автомобіля «Мазда 626» , кузов № НОМЕР_2 , з номерним знаком « НОМЕР_1 », який не зареєстрований на території України ОСОБА_8 та користувач ОСОБА_7 , знали або могли знати про незаконне використання майна з метою вчинення кримінального правопорушення. Тому, вказаний вище автомобіль після вступу вироку в законну силу підлягає поверненню його власнику, а пилка по металу - конфіскації в дохід держави, частини металевого паркану - поверненню власнику. В зв`язку з цим арешт, накладений на вищезазначене майно ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2017 року слід скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 100 ( ста ) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 2000 ( дві тисячі) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: пилку по металу - конфіскувати у власність держави; автомобіль, марки «Мазда 626», червогого кольору, кузов № НОМЕР_2 , з номерним знаком « НОМЕР_1 » - повернути власнику ОСОБА_8 , частини металевого паркану - повернути власнику ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу. Зазначені речові докази зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП в Чернігівській області.
Скасувати арешт на пилку по металу, автомобіль, марки «Мазда 626», червогого кольору, кузов № НОМЕР_2 , з номерним знаком « НОМЕР_1 », частини металевого паркану у кількості 9 штук, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2017 року
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1