В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0005552 від 04.08.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка Глобінського району Полтавської обл., українця, громадянина України, пенсіонера, з повною вищою освітою, одруженого з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасником бойових дій, депутатом, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , 03.08.2018 близько 09 годин 15 хвилин керуючи автомобілем «Mercerdes Benz E 240», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись неподалік будинку №25 по вул. Чигиринській в м.Черкаси, зі сторони вул. Зелінського в напрямку Зої Космодем`янської, проявив неуважність та порушив вимоги п.2.3 б), п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Під час руху він, порушуючи вказані пункти правил безпеки дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни: з моменту виникнення небезпеки для його руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_4 , яка здійснювала маневр повороту ліворуч для об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни на дорожньому покритті та виїхала на смугу руху автомобіля Mercerdes Benz Е 240, реєстраційний номер НОМЕР_1 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на останню.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/1087 від 20.09.2018, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді перелому лівої величної кістки; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливів, саден м`яких тканин обличчя та голови; легкі тілесні ушкодження у вигляді саден лівого плеча, лівого кульшового суглобу.
Спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/880 від 15.11.2018, знаходиться у прямому причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля Mercerdes Benz Е 240, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за що передбачена відповідальність згідно вимог ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в межах пред`явленого обвинувачення визнав частково, зазначив що дорожньо транспортна пригода сталась також з вини потерпілої, яка порушила п.10.1 Правил дорожнього руху України. Пояснив, що дійсно 03.08.2018 близько 09 годин 15 хвилин керував автомобілем «Mercerdes Benz E 240», р.н. НОМЕР_1 , в автомобілі також була його дружина ОСОБА_7 Рухаючись неподалік будинку №25 по вул. Чигиринській в м. Черкаси, зі сторони вул. Зелінського в напрямку Зої Космодем`янської, за 200-300 метрів побачили колону велосипедистів. Боковий інтервал був достатній між його автомобілем та велосипедистами. Коли проїхали перших двох велосипедистів, третій велосипедист різко, без будь яких попереджень почала змінювати напрямок руху, а саме поворот ліворуч для об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни на дорожньому покритті, при цьому зачепила рулем велосипеда праве бокове зовніше дзеркало заднього огляду автомобіля, що і стало причиною її падіння на дорожнє покриття та отримання тілесних ушкоджень. Він зразу зупинився, викликали швидку допомогу та патрульну поліцію. Коли потерпіла лежала в лікарні, він з дружиною приходи до потерпілої, сплатили їй 4000 грн. Дуже шкодує, що так трапилось. Цивільний позов не визнає з тієї підстави, що оскільки його автомобіль застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9727966, обов`язок по відшкодуванні шкоди покладається на страховика. В частині завданої моральної шкоди також просив відмовити в зв`язку з необґрунтованістю завданої шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди - витрати на лікування і реабілітацію тобто комплекс медичних препаратів на загальну суму 4536 грн.09 коп. потерпілої ОСОБА_4 , зазначає, що згідно копій вимог (всі вони незважаючи на їх різні дати, видані компанією Примафлора 13.12..2018 року), якими ніби то підтверджуються, як значено в цивільному позові, витрати на лікування та реабілітацію потерпілої, у 21 випадках це дієтичні добавки: у 6 випадках екстракти у 2 випадках це креми: у 2 випадках еліксири. Вказані вище дієтичні добавки, екстракти, гелі та еліксири згідно виписки із хвороби №13648 ОСОБА_4 , медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 та листа медикаментозних призначень процедурної картки пацієнта ОСОБА_4 , як ліки потерпілій ОСОБА_4 не призначались, в рецепті вони не значаться і ліками на являються, чеки на їх закупівлю відсутні, а тому позовні вимоги потерпілої (позивача) ОСОБА_4 на суму 3534 грн. задоволенню не підлягають. При призначенні міри покарання, просив врахувати його каяття.
Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що вона разом з двома онуками, 03.08.2018 близько 09 годин 15 хвилин, рухались на велосипедах по вул. Чигиринській в м.Черкаси, зі сторони вул. Зелінського в напрямку Зої Космодем`янської, вона була попереду, а онуки ззаду. Побачивши велику вибоїну на проїзній частині, вона обернулась подивилась на онуків і на транспортні засоби, що рухались в попутньому напрямку. Оскільки ніякої перешкоди не було, почала маневр вліво по об`їзду вибоїни, коли практично її проїхала раптово почула удар, внаслідок чого впала в втратила свідомість. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді перелому лівої величної кістки, легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. В період з 03.08.2018 року по 16.08.2018 року знаходилась на лікуванні в Третій Черкаській міській лікарні. На лікування витратила 4536,09 грн. Всі препарати були призначені лікарями. Визнала ту обставину, що обвинувачений їй сплатив 4000 грн. Цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі з мотивів зазначених в позові, а саме стягнути з обвинуваченого за матеріальну шкоду у розмірі - 4 536,09 гривень, моральну шкоду у розмірі - 80 000,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 4 000,00 гривень та сплачений судовий збір 800 грн.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що вона разом з чоловіком ОСОБА_6 , який керував автомобілем «Mercerdes Benz E 240», р.н. НОМЕР_1 , рухались по вул. Чигиринській в м. Черкаси, зі сторони вул. Зелінського в напрямку Зої Космодем`янської, за 200-300 метрів побачили колону велосипедистів. Небезпеки для їх руху та перешкоди ніякої не було, оскільки інтервал був достатній між їх автомобілем та велосипедистами. Коли проїхали перших двох велосипедистів, третій велосипедист різко, без будь яких попереджень почала змінювати напрямок руху. Вона сказала, що зараз зачепить їх автомобіль. При цьому велосипедист зачепила рулем велосипеда праве бокове зовнішне дзеркало заднього огляду автомобіля, що і стало причиною її падіння на дорожнє покриття. Вони зразу зупинились, викликали швидку допомогу та патрульну поліцію. Коли потерпіла лежала в лікарні, вона з чоловіком приходили до потерпілої, сплатили їй 4000 грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні досліджені наступні докази.
Протокол огляду місця події від 03.08.2018 року з даною фото таблицею.
Висновок експерта №02-01/1087 20.09.2018, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді перелому лівої величної кістки; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливів, саден м`яких тканин обличчя та голови; легкі тілесні ушкодження у вигляді саден лівого плеча, лівого кульшового суглобу.
Протокол слідчого експеримента з потерпілою ОСОБА_4 від 22.01.2018 року та доданою фото таблицею, план схемою, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 показала при яких обставинах сталась дорожно-транспортна пригода 03.08.2018 року.
Висновок експерта №4/880 від 15.11.2018 року, згідно у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди водій автомобіля Mercedes Benz Е 240 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідності до вимог пп. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди велосипедист ОСОБА_4 повинна була діяти у відповідності до вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України.
З моменту зміни напрямку руху вліво велосипедистом ОСОБА_8 водій автомобіля Mercedes Benz Е 240 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом під керування ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. В діях водія автомобіля Mercedes Benz Е 240 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої-транспортної пригоди, і для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.
В діях велосипедиста ОСОБА_4 , з технічної точки зору, вбачають невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої-транспортної пригоди, і для виконання яких вона перешкод технічного характеру не мала.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України суд кваліфікує, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження
У відповідності до вимог ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання винного згідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання винного згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання суд враховує особу ОСОБА_6 який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони; його щире каяття; наявність державних нагород, похилий вік, позицію потерпілої яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, висновки зазначені в досудовій доповіді. Підсудним ОСОБА_6 вчинено необережний злочин невеликої тяжкості згідно з класифікацією тяжкості злочинів, які містяться в ст. 12 КК України.
З огляду на вказані обставини, виходячи із загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, законність, повага до людської гідності, керуючись принципами гуманності та справедливості, переслідуючи за мету виконання завдань кримінального провадження щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у вигляді штрафу визначеного санкцією ч.1 ст.286 КК України. Беручи до уваги встановлені фактичні дані в судовому засіданні, часткове визнання вини та розкаяння обвинуваченого, поведінку після вчинення злочину, що значно знижує рівень суспільної небезпечності винного та вказує на повне усвідомлення вчиненого, суд обґрунтовує необхідне, обираючи міру покарання, застосувати штраф, наближений до мінімального розміру, передбаченого санкцією статті.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає, що ОСОБА_6 раніше ні до кримінальної відповідальності, ні до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, та приходить до висновку про недоцільність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення вищезазначеного виду покарання для виховання обвинуваченого.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Mercerdes Benz E 240», р.н. НОМЕР_1 , застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9727966 від 13.11.2017 року.
При вирішенні цивільного позову, суд зазначає наступне, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду України від 04.07.2018 року, який є обов`язковим для застосуванням судами України, в якому вказано наступне.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до страхового полісу серії АК N 9727966 страховиком відповідача з страховим лімітом 200 000 грн на момент вчинення ДТП була Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС».
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну та здоров`ю третьої особи.
Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.
Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом N 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 вчасно, у визначений законом строк, повідомим страховика про ДТП.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто в даному випадку підстави для задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченого за завдану матеріальну шкоду в сумі 4536 грн. 09 коп. відсутні. При цьому суд роз`яснює потерпілій право на звернення до Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» з вимогою про відшкодування шкоди, та в разі відмови чи виплати не в повному обсязі настає право на звернення з вимогою до обвинуваченого.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 80000 грн., суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
При вирішенні питання про часткове задоволення цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, те що ОСОБА_6 частково сплатив в добровільному порядку 4000 грн., те що в діях потерпілої ОСОБА_4 також вбачаються порушення п.10.1 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. є співрозмірною, справедливою і розумною.
Щодо стягнення сплаченого судового збору в сумі 800 грн. з обвинуваченого, суд зазначає, що він підлягає стягненню частково пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 50 грн. у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати покласти на обвинуваченого, а саме: 1144 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи;
Процесуальні витрати у вигляді витрат на правову допомогу понесені потерпілою стягнути з обвинуваченого в сумі 4000 грн.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-
У х в а л и в :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, без позбавлення права керуванням транспортними засобами;
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4356,09 грн. відмовити. В частині стягнення моральної шкоди в сумі 80000 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування понесених процесуальних витрат за надання правової допомоги - 4000 грн, та за сплачений судовий збір 50 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1144 грн.
Речові докази:
?Автомобіль «Mercedes Benz Е 240» д.н.з НОМЕР_1 залишити в розпорядженні ОСОБА_6 ;
?велосипед залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1