КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

21 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника особи, в інтересах якої
подано скаргу ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 31 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 повернула адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , його скаргу на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.11.2017 року.

Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя обґрунтувала тим, що строк на оскарження бездіяльності слідчого закінчився 11.06.2018 року, проте адвокат ОСОБА_5 звернувся зі скаргою лише 28.08.2018 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку. При цьому, адвокат ОСОБА_5 не порушує питання про поновлення строку, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року у справі № 757/42628/18-к скасуватита ухвалити нову, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 .

В обґрунтування вимог поданої скарги адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала слідчого судді є такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як зазначає апелянт, він не погоджується з рішенням слідчого судді, який прийшов до висновку про наявність підстав для повернення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки, на думку апелянта, подана ним скарга підлягала розгляду слідчим суддею, так як неповернення тимчасово вилученого майна є триваючим видом бездіяльності, і його кінцевий момент обчислити неможливо.

Такий висновок міститься зокрема в роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України, викладених в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування», яке було опубліковане 12.01.2017 року.

Отже, як вказує апелянт у своїй скарзі, станом на час звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність, вилучене під час обшуку майно так і не повернуто особі, у якої воно було вилучено ОСОБА_6 , що свідчить, на думку апелянта, про продовжувану протиправну бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим, строки на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність не було пропущено, а тому відсутня необхідність ставити питання про поновлення цього строку.

З огляду на зазначене, у слідчого судді Печерського районного суду м. Києва були відсутні підстави, в тому числі передбачені п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, для повернення скарги на бездіяльність слідчого, у зв`язку з чим, як вважає апелянт, ухвала від 31.08.2018 року була постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому така ухвала, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення представника особи, в інтересах якої подано скаргу, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та проаналізувавши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

Незважаючи на те, що, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вправі повернути скаргу, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва не мала достатніх правових підстав для повернення скарги адвоката ОСОБА_5 з наведених в ухвалі підстав, оскільки висновки, наведені в оскаржуваній ухвалі не в повній мірі ґрунтуються на вимогах закону та рекомендаціях, наведених в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», де зокрема зазначається про те, що 10-денний строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на звернення особи зі скаргою на бездіяльність слідчого починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у визначений законом строк, бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна слід віднести до категорії триваючих.

Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК України свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Саме тому немає підстав для повернення скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

З огляду на це, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді про повернення скарги підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Водночас, що стосується вимог апеляційної скарги про постановлення нової ухвали, якою необхідно зобов`язати слідчого прокуратури м. Києва, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 17 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001449 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 212 КК України, повернути ОСОБА_6 належне йому майно, вилучене під час обшуку, який мав місце 31 травня 218 року, а саме ноутбук MacbookPRO, серійний номер якого вказано в протоколі обшуку від 31 травня 218 року, не була предметом розгляду слідчого судді і ним не приймалось будь-якого рішення з приводу допущеної бездіяльності, а тому суд апеляційної інстанції не вправі перебирати на себе повноваження, які законом покладені на слідчого суддю.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.11.2017 року згідно з вимогами ст. 169 КПК України, оскільки вказану скаргу не було розглянуто у відповідності до положень, передбачених § 1 Глави 26 КПК України, задовольнивши тим самим вимоги апеляційної скарги лише частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, якою адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.11.2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.11.2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/901/2018

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1