ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/15/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/22/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Вбивство через необережність
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 березня 2018 року відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Зміївського району Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого слюсарем ТОВ "Науково-виробнича фірма дослідно-конструкторське бюро холодильних машин"

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років обмеження волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 , будучи мисливцем та членом товариства мисливців і рибалок, маючи відповідний дозвіл на право зберігання та носіння мисливської рушниці моделі гладкоствольна мисливська рушниця ТОЗ-34ЕР, 12 калібру, 2-х ствольна, заводський № НОМЕР_1 , отримавши сезонну відстрілочну какрту, яка дає право полювання на хутряного звіра на теритої угідь Зміївського РО УДОР на період часу з 04.11.2017 року по 31.12.2017 року.

11.11.2017 року близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , взявши із собою вказану мисливську рушницю, зустрівся зі своїм знайомими ОСОБА_10 із яким разом пішли на полювання.

Того ж дня, близько 07 год.40 хв. під час полювання на території вказаних мисливських угідь, розташованих неподалік с. Борова Зміївського району Харківської області, ОСОБА_8 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у виді настання смерті людини, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки, діючи з більшою обачністю, здійснив постріл зі своєї рушниці в напрямку перед собою, де в той час поза зоною його видимості перебував ОСОБА_10 . В результаті пострілу ОСОБА_8 спрричинив ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №261-Зм/17 від 27.12.2017 року забиті рани обличччя з ушкодженням лівої бічної поверхні язика, забиті рани на передній поверхні шиї ліворуч, з крововилавими на м"які тканини, підшкірно-жирову клітковину шиї, з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, забиті рани на передній поверхні лівої половини грудної клітки з кровопідтічністю та крововиливами в м"які тканини, травматичні ушкодження парієтальної і вісцелярної плеври, з наявністю сліпих ран легеневої тканини у верхній і нижній долі лівої легені, наявність в правій плевральній порожнині рідкої крові , вищевказані вогнепальні, дробові, сліпі поранення шиї, тулубу, з ушкодженням шиї і грудної порожнини, привели до розвитку гострої крововтрати, що стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник просить вирок районного суду змінити, пом`якшити обвинуваченому покарання, звільнивши від його відбування на підставі ст. 75 КК України. Посилається на те, що суд не достатньо врахував дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся.

Крім того апелянт вказує, що обвинувачений намагався частково відшкодувати матеріальну шкоду потерпілій проте вона відмовилася. Такі ж дії були вчинені обвинуваченим і після ухвалення вироку.

Таким чином захисник ОСОБА_9 вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілої, які заперечували проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу та пом`якшити призначене покарання, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, вчинив злочин вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, та роботи, одружений, має на утриманні хворого престарілого батька, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того суд встановив та врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття? активне сприяння у розкритті злочину, перебування на утриманні хворого престарілого батька. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого, окрім тих, що наведені у вироку, колегія суддів не вбачає.

Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання яке необхідно призначити ОСОБА_8 за ст. 119 КК України - є обґрунтованим.

Санкція ст. 119 КК України передбачає призначення двох видів основного покарання обмеження та позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, обставини що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченого та обґрунтовано дійшов до висновку, що саме покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки буде відповідати меті покарання.

Відтак, призначене ОСОБА_8 остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для будь якого пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Що стосується апеляційних доводів захисника, стосовно можливості застосування до нього положень ст. 75 КК України, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки стороною захисту не надано жодних нових відомостей, ніж ті що вже були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання, а відтак підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_7 об`єктивно свідчать про щире каяття обвинуваченого, проте не є такими, що істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок вчинення якого настала смерть ОСОБА_10 .

Що стосується посилання захисника на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 та неможливість відбування покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Як вбачається з характеристики, виданої з місця роботи, обвинувачений ОСОБА_8 працює у конструкторському бюро на посаді слюсаря.

Таким чином, об`єктивно вбачається, що стан здоров`я дозволяє обвинуваченому працювати, а тому жодних перешкод для призначення йому покарання у виді обмеження волі, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, на думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише шляхом реального відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника- залишити без задоволення.
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 березня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий суддя

Судді