Провадження № 11-кп/4820/140/18
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
доповідача-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника
потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001648 від 15 березня 2017 року за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001648 від 15 березня 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що в обвинувальному акті, в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не зазначено формулювання обвинувачення, що свідчить про невідповідність його вимогам ст.291 КПК України. Крім того, не конкретним і не зрозумілим є посилання у викладенні фактичних обставин справи на порушення ОСОБА_8 вимог ст.ст.8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо такі дії йому не інкримінуються згідно формулювання обвинувачення, відсутність відомостей щодо працівників Хмельницької обласної державної адміністрації, роботі яких обвинувачений завадив, безпідставне набуття статусу потерпілого Хмельницької обласної державної адміністрації, зазначення в обвинувальному акті лише загальної суми спричинення матеріальної шкоди.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту.

Свої вимоги аргументує тим, що суд безпідставно вказав про розгляд матеріалів кримінального провадження за №0001648 від 15.03.2017, оскільки такі матеріали до суду не надходили, не надавались, і у відповідності з вимогами ст.291 КПК України їх надання, до початку судового розгляду, забороняється.

Окрім цього, суд, надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають загальним засадам кримінального провадження, є висновки суду про неконкретність і незрозумілість посилання у викладенні фактичних обставин справи на порушення ОСОБА_8 вимог ст.ст.8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо такі дії йому не інкримінуються згідно формулювання обвинувачення. Водночас, судом не враховано, що таке посилання при викладенні фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, кримінальним процесуальним законом не заборонено, а їх фактичне дослідження та оцінка повинна надаватися під час безпосереднього судового розгляду.

Суд прийшов до висновку, що відсутність належної повноти, всебічності та конкретності при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення позбавляє суд можливості перевірити відповідність та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого.

З таким висновком суду сторона обвинувачення погодитися не може, оскільки питання відповідності та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого, згідно із ст.368 КПК України, вирішується судом при ухваленні вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, представника потерпілого на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

В силу виписаних у п.5 ч.2 ст.291 КПК України вимог, обвинувальний акт, серед іншого, має містити відповідно: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, до яких віднесені подія кримінального правопорушення(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчинення кримінального правопорушення, та інші обставини, - покладається на слідчого, прокурора.

Суд першої інстанції підставно звернув увагу на те, що при викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, вказано про порушення ОСОБА_8 , як депутатом Хмельницької обласної ради, вимог ст.8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» щодо депутатської етики та обов`язків депутатів, та при цьому ним вчинені хуліганські дії (а.с. 3-4). В подальшому, за таких встановлених органом досудового розслідування та прокурором обставин, частково продубльованих, при викладі змісту формулювання обвинувачення, відомості про вказані обставини відсутні, тому суд першої інстанції обґрунтовано послався на суперечливість обвинувального акту в цій частині. При цьому, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і в сформульованому обвинуваченні, відсутні відомості щодо працівників Хмельницької обласної державної адміністрації, роботі яких обвинувачений завадив.

Суд першої інстанції звернув увагу і на те, що відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим в кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди та що, на думку суду першої інстанції, в даному кримінальному провадженні Хмельницька обласна державна адміністрація за умови не нанесення їй майнової шкоди, не може бути визнана потерпілим.

Колегія суддів приходить до висновку, що таке формулювання обвинувачення, яке частково продубльоване при викладі обставин кримінального правопорушення, є нечітким і суперечливим за змістом, а доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують таких висновків суду. Підстав вважати, що при новому розгляді справи суд вдався до оцінки доказів в провадженні, оцінки правильності кваліфікації обвинуваченого, про що вказує в своїй апеляційній скарзі прокурор не вбачається.

Встановлені судом першої інстанції недоліки не давали суду першої інстанції підстав для призначення справи до судового розгляду, тому обвинувальний акт у зв`язку з невідповідністю останнього вимогам п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України обгрунтовано судом першої інстанції повернутий прокурору.

Наявність вказаної неповноти в обвинувальному акті порушує один із основних конституційних принципів обвинуваченого право на захист, оскільки позбавляє останнього знати у яких конкретних діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а суд належним чином встановити істину у кримінальному провадженні.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі прокурора на ту обставину, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт з підстав, які не ґрунтуються на вимогах закону, є надуманими.

Прокурором не наведено достатніх обґрунтувань істотного порушення місцевим судом норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. При цьому колегія суддів враховує, що повернення обвинувального акту прокурору жодним чином не позбавляє органи досудового розслідування та прокурора повторно спрямувати провадження до суду у спосіб встановлений законом.

Крім того, захисник ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке є передчасним, оскільки судом першої інстанції не розглянуто кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 по суті пред`явленого обвинувачення.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_8 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору у кримінальному провадженні № 0001648 від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4