Провадження № 11-кп/4820/190/18
Справа № 685/791/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 13.12.2014 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Красилівського районного суду від 18 вересня 2018 року -

в с т а н о в и л а:
Вироком Красилівського районного суду від 18 вересня 2018 року

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Решнівка, Красилівського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, утриманців немає, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто процесуальні витрати по справі на користь держави (одержувач УК у Красилівському районі/24060300, , МФО 815013, балансовий рахунок 0279, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області): - з ОСОБА_7 в сумі 16135 грн 65 коп.

Цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_10 по 200000 грн відшкодування моральної шкоди кожному.

Речовий доказ автомобіль «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто його законному володільцю ОСОБА_11 .

Чорну спортивну трикотажну шапку, темно-сіру трикотажну шкарпетку, два темно-синіх чоловічих черевика, зимову балонову куртку з капюшоном, джинси з паском, футболку чорного кольору, плавки та трикотажну шкарпетку повернуто потерпілим.

Уламки фарби та пластмаси, стікер від кави, поліетиленовий пакет, гіпсовий зліпок відбитку шини автомобіля - знищено.

За вироком суду, ОСОБА_7 13.12.2014 приблизно о 17 год., в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по правій смузі руху вул. Заводської у смт Теофіполь, в напрямку від вул. Шевченка до перехрестя з вул. Л.Українки, в порушення п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (в редакції від 08.10.2014) (надалі - ПДР) був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, в порушення п. 12.2 ПДР не обрав таку швидкість щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, рухаючись всупереч п. 12.4 ПДР зі швидкістю приблизно 70 км/год, в порушення п. 10.1 ПДР змінюючи напрямок руху автомобіля, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав частково на праве узбіччя та в порушення п. 12.3 ПДР при виникненні перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, у виді пішохода ОСОБА_12 , який рухався у попутному напрямку по проїжджій частині правої смуги руху ближче до правого узбіччя, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, та неподалік залізобетонної опори № 29 л-11, що поблизу домогосподарства № 39 по вул. Заводській в смт. Теофіполь, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму у вигляді субарахноїдального крововиливу в обох тім`яно-потиличних ділянках головного мозку, розривів тканини мозочка та переломів кісток склепіння та основи черепа, що спричинили його смерть на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 вищевказаних вимог ПДР знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - спричиненням ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у поданій ним апеляційній скарзі просить вирок Красилівського районного суду від 18.09.2018 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати його за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

При цьому вказує, що призначене судом покарання є необґрунтованим та незаконним.

Твердження суду про те, що ОСОБА_7 бачив потерпілого перед зіткненням є надуманими та не відповідають дійсності. Слова обвинуваченого, що він побачив силует (тінь) не можна розуміти, як побачив потерпілого. Потерпілий раптово з`явися в полі зору ОСОБА_7 , а тому він не встиг зреагувати на його появу та уникнути ДТП, екстрене гальмування не застосовував.

ОСОБА_7 також заперечив, що в момент ДТП його автомобіль частково рухався по правому узбіччю, стверджував, що безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою на узбіччя не виїжджав. Вказана обставина підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом огляду автомобіля, яким керував обвинувачений, висновком СМЕ, локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, якими підтверджуються покази обвинуваченого щодо механізму ДТП.

Таким чином безпідставним є висновок суду щодо непослідовності показів обвинуваченого.

Суд безпідставно послався у вироку на покази потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , оскільки у їх свідченнях немає будь-якої об`єктивної інформації щодо механізму ДТП і вони не були очевидцями події.

Свідок ОСОБА_17 , який працює водієм автомобіля швидкої допомоги пояснив, що приїхавши на місце ДТП, спілкувався з ОСОБА_7 , проте жодних ознак алкогольного сп`яніння у останнього не помітив.

Зафіксований вміст алкоголю в крові обвинуваченого через сім годин після ДТП у розмірі 1,41 проміле означає, що в момент ДТП він повинен був бути в стадії тяжкого сп`яніння. Це підтверджує покази обвинуваченого що він вжив алкоголь уже в приміщенні Теофіпольської РВ після ДТП.

В порушення ст.266 КУпАП ОСОБА_7 не був своєчасно направлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тестування на стан алкогольного сп`яніння обвинуваченому було запропоновано провести в приміщенні прокуратури району біля 21 год. 00 хв., від якого ОСОБА_7 відмовився та побажав провести таке тестування у медичному закладі, що й було зроблено.

Суд визнав допустимим доказом проведену з порушенням ст.266 КУпАП експертизу на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не взяв до уваги як доказ висновок судово-автотехнічної експертизи №1457/15-26 від 03.08.2015 р., згідно якого обвинувачений не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, вважаючи його неповним та таким, що суперечить матеріалам справи, при цьому не вказав в якій частині він неповний та яким саме матеріалам справи суперечить.

Недопустимим є доказом висновок комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи № 511/512/17-26/13 від 30.03.2017 р. оскільки він побудований на догадках та припущеннях.

Крім того вказує, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, не є алкогольнозалежним чи наркоманом, інвалід війни 3 групи, учасник АТО.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, представника потерпілих, думку прокурора про законність вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину не визнав та в змінених в ході судового розгляду показах повідомив, що керуючи автомобілем зі швидкістю 70 км/год., він бачив потерпілого перед зіткненням. Вказав, що «тінь вискочила з лівої сторони перед автомобілем». Стверджує, що наїзд на пішохода ОСОБА_12 , відбувся в момент, коли ОСОБА_12 раптово почав перебігати проїжджу частину перед його автомобілем зліва направо. Потерпілий раптово з`явився в полі його зору, а тому він не встиг зреагувати на його появу та уникнути ДТП. Екстрене гальмування не застосовував.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, об`єктивно підтверджується наступними доказами:
показами потерпілої ОСОБА_13 яка вказала, що 13.12.2014 по телефону вона довідалася від матері, що її рідний брат ОСОБА_12 цього ж дня загинув у ДТП в смт. Теофіполь;

показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні вказала, що 13.12.2014 р. вона приїхала на автобусі в смт. Теофіполь приблизно о 17 год. Перед нею з автобуса вийшов ОСОБА_12 , а вона вийшла слідом за ним. ОСОБА_12 пішов в напрямку пекарні, по правому узбіччю. Вона пройшла слідом за ним 100 метрів, після чого звернула на свою вулицю, а ОСОБА_12 продовжив йти далі правим узбіччям. На лівій стороні відрізку дороги від зупинки автобуса до пекарні не розташовано будь-яких закладів, приміщень чи споруд;

показами свідка ОСОБА_15 , яка вказала, що працювала разом із ОСОБА_12 в пекарні в смт. Теофіполі. 13.12.2014р. ОСОБА_12 не вийшов на роботу і приблизно о 17 год. 50 хв. по телефону від свого чоловіка вона довідалася, що ОСОБА_12 збив автомобіль. Останні два місяці вона разом із ОСОБА_12 їздила на роботу автобусом із с. Святець в смт. Теофіполь, вони виходили з автобуса біля заправки-магазина і завжди йшли пішли до пекарні правим узбіччям. На ліву сторону дороги вони ніколи не переходили. Необхідності переходити на ліве узбіччя дороги у них ніколи не було, оскільки там не розташовано будь-яких закладів, приміщень чи споруд;

показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні вказала, що працює фельдшером на станції швидкої допомоги, і взимку, дати не пам`ятає, приблизно о 18-19 годині вона виїжджала за викликом на ДТП в смт. Теофіполь. Потерпілий лежав на дорозі без ознак життя. На місці ДТП бачила ОСОБА_7 , який сказав, що це він скоїв ДТП;

показами свідка ОСОБА_17 , який вказав, що працює водієм на станції швидкої допомоги і разом із фельдшером ОСОБА_16 після 17 год., дату не пам`ятає, виїжджав на місце ДТП. На місці ДТП стояв позашляховик на смузі руху за напрямком до центру смт. Теофіполя і на проїжджій частині, позаду автомобіля, лежав потерпілий без ознак життя;

показами свідка ОСОБА_18 , який показав, що в грудні місяці, рік не пам`ятає, він на автомобілі рухався по об`їзній дорозі смт. Теофіполя з с. Святець в напрямку лікарні. На дорозі побачив хлопця, який лежав на суцільній лінії дорожньої розмітки і зупинився. Потерпілого побачив за 50 метрів, по відблискам світлоповертальних елементів, які були нашиті на його штанах. Відстань від потерпілого до пекарні становила приблизно 500 метрів. Далі за тілом потерпілого на дорозі стояв автомобіль «Хюндай Туксон», обернутий до потерпілого задньою частиною. Біля автомобіля стояв ОСОБА_7 , якого він знав як працівника державної автомобільної інспекції. Він запитав ОСОБА_7 що сталося. Зі слів ОСОБА_7 зрозумів, що той збив пішохода. На його запитання чи викликав ОСОБА_7 швидку допомогу, той відповів, що ні. Після цього він сам викликав швидку допомогу.

Відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.12.2014 р., який складений в смт. Теофіполь по вул. Заводській, та план-схеми до протоколу огляду місця події, фото-таблиці і відеозапису, відповідно до яких зафіксовані дорожня обстановка та місце розташування автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями, сліди його руху, сліди ДТП, виявлено та вилучено два черевика, виявлено на правому узбіччі відбиток черевика на відстані 36 мерів до електроопори № 29 л-11.

Відомостями з протоколу огляду трупа від 14.12.2014р., згідно якого огляд трупа ОСОБА_12 проведено у морзі Теофіпольської ЦРЛ. Обличчя та кисть лівої руки забруднені речовиною темно-бурого кольору схожою на кров. Куртка забруднена речовиною темно-бурого кольору схожою на кров, на правому плечі якої наявні пошкодження у вигляді розривів. Взуття відсутнє.

Висновком судово-трасологічної експертизи № 1333/16-21 від 12.07.2016 та таблицею ілюстрацій, відповідно до яких виявлений та зафіксований 13.12.2014р. під час огляду місця ДТП на відстані близько 36 м до електроопори № 29 л-11 по прямій на правому узбіччі вул. Заводської, що у смт. Теофіполь, слід взуття, залишений взуттям на ліву ногу. Виявлений та зафіксований 13.12.2014 під час огляду місця ДТП на відстані близько 36 м до електроопори № 29 л-11 по прямій на правому узбіччі вул. Заводської, що у смт. Теофіполь слід взуття до встановлення групової належності взуття яке його залишило придатний. Виявлений та зафіксований 13.12.2014р. під час огляду місця ДТП на відстані близько 36 м до електроопори № 29 л-11 по прямій на правому узбіччі вул. Заводської, що у смт Теофіполь, слід взуття, залишений взуттям, що за груповою належністю подібне з груповою належністю взуття, вилученого з місця події 13.12.2014 та наданого на дослідження експерту.
Висновком експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи № 116А від 19.03.2015 р. за яким на момент огляду (12.03.2015р.) ходова частина, гальмівна система та рульове керування автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 р.в., перебували в працездатному стані та у повній мірі виконували конструктивно передбачувані функції. Дослідженням ходової частини, гальмівної системи та рульового керування «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ознак, які б свідчили про несправність вказаних систем, як на момент огляду так і до моменту ДТП не виявлено.

Відомостями з протоколу огляду транспорту від 13.12.2014р. автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до яких зафіксовані технічні пошкодження характерні для зіткнення транспортного засобу із іншим об`єктом.

Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці від 26.05.2016р. з участю свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що ОСОБА_12 після виходу із автобуса рухався попереду неї по правому узбіччю вул. Заводська смт. Теофіполь в напрямку вул. Ювілейна.

Довідкою Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 15.05.2015 № 01-49/145 та від 27.01.2017 № 01-49/29, відповідно до якої погодні умови 13.12.2014р. та 23.12.2016р. були схожі.

Повідомленням Головної астрономічної обсерваторії від 13.02.2017 № 79-77/8, за даними «Астрономічного календаря» за 2014 і 2016 роки, за яким 13.12.2014 Місяць перебував у фазі, близькій до фази «остання чверть», освітлено було 64% диска Місяця. 23.12.2016 Місяць перебував у фазі, близькій до фази «остання чверть», освітлено було 32% диска Місяця.

Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2016р. з 19 год. 35 хв. до 20 год. 25 хв., проведеного з метою встановлення об`єктивної видимості на проїзній частині пішохода із місця водія автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненим ближнім світлом фар, встановлено, що така відстань становить 75,6 метра; видимість елементів дороги становить 36 метрів.

Актом обстеження дорожніх умов від 13.12.2014р. у якому зафіксований стан ділянки автомобільної дороги смт Теофіполь 137 км + 700 м А/Д Р-48 Кам`янець-Подільський Сатанів Війтівці Білогір`я.

Висновком експертів за результатами проведення комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи № 511/512/17-26/13 від 30.03.2017р. відповідно до якого: безпечна швидкість руху автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за умови видимості елементів дороги 36 м, повинна була бути не більше 52,8-62,5 км/год; швидкість керованого ОСОБА_7 автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед пригодою 70 км/год, не відповідала безпечній швидкості руху за умов видимості елементів дороги 36 м., яка повинна бути не більше 52,8-62,5 км/год; в дорожній ситуації, де пішохід ОСОБА_12 рухався по правій смузі руху в попутному напрямку руху автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Заводській у темпі спокійної ходи та перешкода водію ОСОБА_7 виникла в момент появи пішохода в полі зору водія на відстані 75,6 м, при цьому автомобіль рухався частково по смузі руху та частково по прилеглому узбіччю, водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом своєчасного застосування гальмування із зниженням швидкості руху керованого ним транспортного засобу до швидкості руху пішохода (даної умови достатньо щоб уникнути наїзду на пішохода), з моменту виникнення перешкоди для його руху як при безпечній швидкості руху автомобіля за умов видимості елементів дороги 52,8-62,5 км/год., так і при допустимій в межах населеного пункту швидкості руху автомобіля 60 км/год.; дії водія автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом зі швидкістю 70 км/год., яка перевищувала безпечну швидкість руху як за умов видимості елементів дороги, так і допустимому в межах населеного пункту, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (відповідно до постанови про призначення експертизи наїзд на пішохода відбувся без гальмування автомобіля), не відповідали вимогам п.п. 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.

Висновком експерта за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 5493/16-23 від 21.11.2016р., відповідно до якого наїзд автомобіля «Хюндай Туксон», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , на пішохода ОСОБА_12 , міг відбутися перед початком зафіксованих в протоколі огляду місця ДТП від 13.12.2014р., проілюстрованих на план-схемі до протоколу огляду місця ДТП від 13.12.2014р., перших чотирьох уламків фарби, які розташовані (зафіксовані) «… на відстані 20 м по прямій від ЛЕП на проїзній частині на відстані 1,2 м від правого краю проїзної частини…».

Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту та плану-схеми до протоколу слідчого експерименту, плану схеми від 23.12.2016 р., якими встановлено, що відповідно до схематичного зображення, перший уламок фарби позначений «1», на правій смузі руху, розташований ліворуч від умовного позначення автомобіля «Хюндай Туксон». Встановлено, що до схематичного зображення перший уламок фарби, позначений «1», на правій смузі руху, розташований навпроти правої умовної частини автомобіля «Хюндай Туксон».

Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.12.2014 р. згідно якого ОСОБА_7 за участі свідків відмовився від проходження експертизи на стан сп`яніння.

ОСОБА_7 відмовився від відібрання зразків крові для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується його власними підписами у постанові прокурора ОСОБА_19 від 13.12.2014 про відібрання зразків крові та у постанові прокурора ОСОБА_19 від 13.12.2014 про проведення освідування.

Висновком експерта за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи № 2388 від 23.12.2014р., за яким у зразку крові ОСОБА_7 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,41% (проміле).

Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 126 від 14.12.2014 р. - 19.01.2015 р. відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_12 є закрита черепно-мозкова травма у вигляді субарахноїдального крововиливу в обох тім`яно-потиличних ділянках головного мозку, розривів тканини мозочка та перелому кісток склепіння та основи черепа, що підтверджується наявністю вказаних ушкоджень, які були виявлені при проведенні експертизи трупа.
Смерть потерпілого могла настати біля однієї доби до проведення експертизи його трупа у морзі, про що свідчить характер ранніх трупних змін: трупних плям та трупного заклякання.
Під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: два садна на лобній ділянці зліва, садно біля зовнішнього кута лівого ока, садно в правій надбрівній ділянці, садно на лобній ділянці справа з переходом на праву виличну та щічну ділянки, садно на зовнішній поверхні правої вушної раковини, садно в ділянці мочки правого вуха з переходом на щелепну ділянку, садно на спинці носа зліва, садно на верхній губі зліва, садно на підборідді зліва, садно на зовнішній поверхні лівого зап`ястя, три садна на тильній поверхні правої кисті, садно на тильній поверхні другого п`ясно-фалангового суглобу правої кисті, по одному садну на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 2-4-ї п`ясних кісток, два садна на тильній поверхні 2-3-го п`ясно-фалангових суглобів лівої кисті, чотири садна на тильній поверхні 2-го пальця лівої кисті, по одному садну на тильній поверхні 3,4-го пальців лівої кисті, садно на зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, садно на зовнішній поверхні колінного суглобу, множинні садна на задній поверхні правого коліна, садно на задній поверхні лівого колінного суглобу, садно на 7,5см нижче попереднього, садно на попереднє-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, крововилив з садном на передній поверхні правого колінного суглобу, з переходом на ступню, три садна на верхній поверхні 2-4-го пальців правої ступні, крововиливи під якими тканинами голови в лобно-скроневій ділянці справа, скронево-тім`яній ділянці справа та в скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва, субарахноїдальний крововилив в обох тім`яно-потиличних ділянках головного мозку, розриви тканини мозочка, крововилив в м`які тканини передньої поверхні шиї, крововилив в товщу литкового м`язу правої гомілки, перелом кісток основ та склепіння черепа.
Зважаючи на особливості наявних тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді садна на зовнішній поверхні правого стегна, садна на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, садна по задній поверхні правого коліна, садна на задній поверхні лівого колінного суглобу, саден на правому гомілково-ступневого суглобу та ступні, крововиливу в правий литковий м`яз, могли виникнути внаслідок дії якихось тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля, що рухався. Потім, скоріш за все, відбувся удар тіла об кузов автомобіля (з утворенням крововиливів під м`якими покровами голови, переломів кісток черепа, субарахноїдального крововиливу та розриву тканини мозочка) з подальшим падінням його на дорожнє покриття (з утворенням всіх інших тілесних ушкоджень). Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупа тілесні ушкодження є характерними для ДТП і могли утворитися під час ДТП 13.12.2014.
Крововиливи під м`якими покровами голови, переломи кісток черепа, субарахноїдальні крововиливи та розрив тканини мозочка, за своїм характером мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі інші виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, за своїм характером, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Характер та розташування на трупі ОСОБА_12 тілесних ушкоджень вказують, що потерпілий, в момент первинного контакту з автомобілем, знаходився у вертикальному, чи близькому до такого положення і був обернений до нього заднє-правою поверхнею тіла.

Відомостями з протоколу огляду транспортного засобу від 08.05.2015р. автомобіля «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до яких у ньому встановлені освітлювальні прилади, а саме габаритні вогні «Philips» 9003 LL НВ2 Do+H4 12V 60/55w.

Висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 142-к від 28.07.2016-21.09.2016, за яким враховуючи патоморфологічні характеристики окремих тілесних ушкоджень виявлених на тілі трупа ОСОБА_12 , їх локалізацію, особливості, згрупування їх на різних площинах та поверхнях тіла, виявлені пошкодження, які мали місце на автомобілі, а саме деформовані передній бампер, передня панель, капот, пошкоджена ліва блок-фара, розбите лобове скло та інші деталі з напрямком прикладання деформуючого зусилля направленого спереду назад по ходу руху автомобіля, встановлено, що в момент первинного контакту з передньою частиною автомобіля «Хюндай Туксон» ОСОБА_12 знаходився у вертикальному, чи близькому до такого положенні і був обернений до нього заднє-правою поверхнею тіла (1 фаза зіткнення пішохода з автомобілем що рухається) під час якої утворилася переважна більшість вказаних тілесних ушкоджень на нижніх кінцівках, в тому числі крововиливів в товщу литкового м`язу правої ноги ОСОБА_12 , з послідуючим падінням та ударі ОСОБА_12 об капот та лобове скло автомобіля (2 фаза зіткнення пішохода з автомобілем що рухається) під час якої утворилася основна частина тілесних ушкоджень, виявлених на голові та верхній частині тулуба у ОСОБА_12 , та відкиданням, падінням та тертям тіла ОСОБА_12 об дорожнє покриття (3-4 фази зіткнення пішохода з автомобілем що рухається), під час яких утворилися тілесні ушкодження з ознаками тертя на різних ділянках тіла ОСОБА_12 ..
Суд дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обґрунтованим є і висновок суду про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_10 моральної шкоди заподіяної смертю їх сина ОСОБА_12 .

Розмір моральної шкоди стягнутої на користь потерпілих захисником обвинуваченого не оскаржується.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про безпідставність висновку суду щодо непослідовності показів обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої дав належну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно вказав про непослідовність його показів та що покази обвинуваченого суперечать іншим доказам по справі.

Так суд критично оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що зіткнення відбулося за обставин, коли потерпілий раптово почав перебігати дорогу перед його автомобілем зліва направо, оскільки показання обвинуваченого в цій частині були непослідовними. У перших показаннях, наданих суду, обвинувачений стверджував, що він відчув раптовий удар, причини якого не зрозумів, після чого, не гальмуючи, почав знижувати швидкість автомобіля і лише після його зупинки побачив, що автомобіль пошкоджено і потерпілий лежав на дорозі і зрозумів, що відбулося зіткнення. З таких показань слідує, що обвинувачений не помітив перешкоди для руху автомобіля до моменту зіткнення.

У подальшому, обвинувачений вказав, що помітив, як «тінь вискочила з лівої сторони перед автомобілем», однак не зміг пояснити, чому, за вказаних ним обставин, він не помітив потерпілого, в момент руху останнього під час перетину ним смуги зустрічного руху, і помітив його лише на своїй смузі руху. При цьому, обвинувачений не зміг також пояснити, чому він не застосовував екстрене гальмування, якщо він помітив перешкоду для руху автомобіля до моменту зіткнення.

Відповідно до висновку судово-трасологічної експертизи № 1333/16-21 від 12.07.2016 потерпілий ОСОБА_12 неподалік місця ДТП рухався саме правим узбіччям.

Крім того суд не встановив обставин, що могли спонукати ОСОБА_12 13.12.2014, рухаючись по вул. Заводській у смт. Теофіполь, до місця своєї роботи, яка також розташована по правій сторони цієї вулиці, перейти в темну пору доби у забороненому місці за відсутності освітлення на протилежну сторону дороги, після чого, повертатися також в темну пору доби у забороненому місці за відсутності освітлення, на праву сторону дороги.

Суд першої інстанції правильно встановив, що потерпілий в момент ДТП рухався у попутному з ОСОБА_7 напрямку по проїжджій частині правої смуги руху ближче до правого узбіччя, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких ОСОБА_12 рухався 13.12.2014 перед ДТП саме цією частиною дороги, показаннями свідка ОСОБА_15 , що ОСОБА_12 прямуючи на роботу завжди рухався правою частиною цієї ділянки дороги.

Тому суд прийшов до правильного висновку, що показання обвинуваченого про те, що ДТП відбулося в момент, коли потерпілий перебігав дорогу перед автомобілем обвинуваченого, надані ним з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд також критично оцінив показання обвинуваченого, що він під час ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння і вжив алкоголь лише після ДТП, приблизно о 24 годині 13.12.2014, оскільки будь-яких доказів, що він вживав алкоголь 13.12.2014р. після ДТП стороною захисту суду надано не було.

Покази потерпілої ОСОБА_13 свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 стосуються обставин вчиненої обвинуваченим ОСОБА_7 дорожньо-транспортної пригоди і оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності з іншими доказами по справі.

Тому не заслуговують на увагу твердження в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно послався у вироку на покази потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Не впливають на законність висновків суду посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення ст.266 КУпАП ОСОБА_7 не був своєчасно направлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та що суд визнав допустимим доказом проведену з порушенням ст.266 КУпАП експертизу на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.12.2014 ОСОБА_7 за участі свідків відмовився від проходження експертизи на стан сп`яніння (а.п. 17 т. 2).

ОСОБА_7 відмовився від відібрання зразків крові для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується його підписами у постанові прокурора ОСОБА_19 від 13.12.2014 про відібрання зразків крові та у постанові прокурора ОСОБА_19 від 13.12.2014 про проведення освідування (а.п.122-125 т.1).

Ухвалою слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14.12.2014р., надано дозвіл прокурору групи прокурорів прокуратури Теофіпольського району ОСОБА_20 здійснити примусове, за участі лікаря, відбирання біологічних зразків (крові) у ОСОБА_7 (а.с.114 т.1).

Згідно протоколу отримання зразків для експертного дослідження від 14.12.2014р., у приміщенні Теофіпольської ЦРЛ, медичним працівником, в присутності прокурора ОСОБА_20 та понятих, було відібрано зразки крові у ОСОБА_7 (а.п. 120-121 т.1).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи № 2388 від 23.12.2014р. у зразку крові ОСОБА_7 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,41% (проміле) (а.п. 191 т.1).

Оскільки відібрання зразків крові у ОСОБА_7 та проведення експертизи було здійснене з дотриманням вимог кримінального процесуального Кодексу України місцевий суд обґрунтовано зазначений висновок експерта визнав допустимим доказом.

Крім того під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого про те, що він вживав алкоголь 13.12.2014 р. після дорожньо-транспортної пригоди.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що недопустимим доказом є висновок комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи № 511/512/17-26/13 від 30.03.2017 р. оскільки він побудований на догадках та припущеннях та що суд безпідставно не взяв до уваги як доказ висновок судово-автотехнічної експертизи №1457/15-26 від 03.08.2015 р., згідно якого обвинувачений не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

Висновок експертів за результатами проведення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи від 30.03.2017 р. 511/512/17/-26/13 відповідає вимогам ст.ст.101, 102 КПК України. Усі вихідні дані зазначені у вказаному висновку експертів відповідають обставинам справи та умовам дорожньо-транспортної пригоди.

Тому підстав визнавати вказаний висновок експертизів недопустимим доказом колегія суддів не вбачає.
Щодо висновку судово-автотехнічної експертизи №1457/15-26 від 03.08.2015 р., суд першої інстанції обґрунтовано не взяв його до уваги як доказ, оскільки він є неповним та суперечить іншим матеріалам справи. Вихідні дані висновку експертизи від 03.08.2015 р. не відповідали обставинам справи та не були наближені до умов які були під час дорожньо-транспортної пригоди.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставин, що обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують попокарання судом першої інстанції не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно з вимогами ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, необережним злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, не працює, утриманців не має, є інвалідом ІІІ групи, учасником АТО, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за якими характеризуються позитивно, свою провину не визнав, жалю з приводу вчиненого не висловлює; що до ДТП призвела і необачність потерпілого ОСОБА_12 , який рухався в порушення абзацу 2 п. 4.1, п.4.3 ПДР по проїжджій частині при наявності узбіччя, і не назустріч руху транспортних засобів; думку потерпілих щодо міри покарання, та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Також враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, вчинення його в стані алкогольного сп`яніння, його наслідки у виді смерті потерпілого, суд прийшов до обгрунтованого висновку про неможливість звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання із випробуванням та що його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде законним та справедливим.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, суд правомірно призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Красилівського районного суду від 18 вересня 2018 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: