Провадження № 11-кп/4820/7/19
Справа № 686/7238/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст.ст.121 ч.2, 122 ч.1, Доповідач ОСОБА_2
296 ч.ч.2,3 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2019 року судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів

судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
захисників: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,
обвинувачених: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,
потерпілого ОСОБА_37 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000045 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_31 , захисника ОСОБА_38 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_31 , обвинуваченого ОСОБА_29 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_29 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_32 , прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_39 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року

ОСОБА_28 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працює заступником директора ТОВ «Голтіс» м. Хмельницький, не має судимостей,

засуджено:
за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

ОСОБА_29 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працює, не має судимостей,

засуджено:
за ст.121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі;

за ст.296 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ст.296 ч.3 КК України на 2 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

ОСОБА_40 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, з середньою освітою, студента Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працює, відповідно до ст.89 КК України не має судимостей;

засуджено:
за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

ОСОБА_41 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працює, не має судимостей;

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_42 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_7 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працює, відповідно до ст.89 КК України не має судимостей,

засуджено:
за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч.3 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

ОСОБА_43 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та жителя АДРЕСА_8 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, тренера-викладача з боксу Хмельницької ДЮСШ №2 «Авангард», не має судимостей;

засуджено:
за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяців.

ОСОБА_44 ,
ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця та жителя АДРЕСА_9 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працює заступником директора Хмельницької ДЮСШ №1, не має судимостей,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_45 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_10 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_11 , громадянина України, з вищою освітою, не має судимостей, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.4, п.7, п.12 КК України виправдано за недоведеністю їх вини у вчиненні вказаних злочинів.

Строк відбування покарання обвинуваченим: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 рахувати з 18.11.2013 року.

Зараховано вказаним обвинуваченим у строк призначеного кожному з них покарання термін перебування їх під вартою з моменту затримання, відповідно: ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_50 з 25.07.2010 року, ОСОБА_51 з 11.08.2010 року, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 з 13.08.2010 року, відносно всіх по 17.11.2013 року включно.

Вважаються такими, що відбули призначене судом покарання обвинувачені: ОСОБА_28 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 .

До набрання вироком законної сили засудженим ОСОБА_29 та ОСОБА_53 залишено без зміни запобіжний захід тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженим ОСОБА_28 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання явки до суду за першим викликом, звільнено їх з-під варти з зали суду.

Цивільні позови про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину потерпілим: ОСОБА_59 та ОСОБА_60 задоволено частково.

Стягнуто солідарно:

- із засуджених ОСОБА_29 та ОСОБА_40 на користь потерпілої ОСОБА_61 300 000 грн.;

- із засуджених ОСОБА_29 та ОСОБА_40 на користь ОСОБА_62 100 000 грн.;

- із засуджених ОСОБА_28 та ОСОБА_63 , на користь потерпілої ОСОБА_61 50 000 грн.;

- із засуджених ОСОБА_28 та ОСОБА_63 , на користь ОСОБА_62 25 000 грн.

У решті позовів ОСОБА_64 та ОСОБА_39 відмовлено.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Скасовано арешт, накладений на майно засуджених ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_65 .

Цим же вироком засуджено і ОСОБА_27 та ОСОБА_66 , щодо якого колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду постановлено ухвалу від 15 січня 2019 року.

За вироком суду, 15 лютого 2009 року близько 01-ї години, обвинувачений ОСОБА_67 разом з невстановленими слідством особами, (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження), перебуваючи біля нічного клубу „Шторм за адресою: м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного, 28/3, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс декілька ударів у голову потерпілому ОСОБА_68 , від яких останній впав на землю, а ОСОБА_67 та невстановлені слідством особи, продовжували наносити ОСОБА_68 удари руками та ногами по голові та інших частинах тіла.

Унаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_36 та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_68 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, набряків м`яких тканин голови правої половини обличчя, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, та закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута, який відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16 квітня 2009 року близько 03-ї години 25 хвилин, обвинувачений ОСОБА_67 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, разом з невстановленими слідством особами, біля входу до НК «Шторм» по вул. П. Мирного, 28/3 у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перешкодив проїзду автомобіля таксі «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_69 . При цьому, поводячись зухвало і агресивно, умисно наніс удар кулаком по капоту автомобіля, деформувавши його та виламав бокове скло вказаного авто.

Після цього ОСОБА_67 разом із двома невстановленими слідством особами, діючи умисно та демонстративно, з хуліганських спонукань, нанесли ОСОБА_70 удари руками та ногами в голову, а також чинили опір шляхом нанесення ударів руками та ногами ОСОБА_71 та ОСОБА_72 , які намагались захистити ОСОБА_73 та припинити хуліганські дії вказаних осіб.

Унаслідок вчинених ОСОБА_74 та невстановленими особами хуліганських дій було пошкоджено легковий автомобіль «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_70 , на загальну суму 939,76 грн., а також спричинено легке тілесне ушкодження ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , а ОСОБА_72 заподіяно фізичного болю.

21 грудня 2009 року біля 03-ї години ночі ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 , знаходячись у нічному клубі «Токіо» по вул. Старостянтинівське шосе, 26 у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та опором громадянам, які припиняли їх хуліганські дії, безпричинно побили охоронців НК «Токіо» ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та ОСОБА_78 .

При цьому, вказаного дня біля 02-ї години 30 хвилин ОСОБА_27 зайшов до фойє нічного клубу «Токіо» і всупереч установленого у вказаному розважальному закладі порядку намагався зайти до танцювального залу у верхньому одязі. Проте, охоронець вказаного розважального закладу ОСОБА_79 зупинив його, запропонував здати верхній одяг до гардеробу. ОСОБА_27 , ігноруючи існуючі правила поведінки у вказаному закладі, порушуючи громадський порядок, вступив з ОСОБА_80 у конфлікт, в ході якого проявляв нахабство, зухвалість та висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою. Під психологічним тиском ОСОБА_27 ОСОБА_79 пропустив його до танцювального залу розважального закладу у верхньому одязі.

Згодом до вказаного закладу увійшли ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 , які у свою чергу, ігноруючи встановлений у вказаному розважальному закладі порядок, також зайшли до танцювального залу у верхньому одязі та підійшли до столика, за яким знаходився ОСОБА_27 . Виходячи з залу, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 вивели з собою в фойє охоронців вказаного розважального закладу ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та їх начальника ОСОБА_78 .

Опинившись в фойє клубу та, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_27 наніс охоронцю вказаного розважального закладу ОСОБА_81 удар кулаком в обличчя. Приєднавшись до хуліганських дій ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 також нанесли по кілька ударів кулаками в обличчя та тулуб ОСОБА_75 , від яких останній втратив свідомість та впав на підлогу.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_27 наніс удари кулаком в обличчя ОСОБА_82 , від яких потерпілий присів та, захищаючись, прикрив обличчя руками. До вказаних протиправних дій ОСОБА_27 приєднались невстановлені особи, які нанесли ОСОБА_82 руками та ногами кілька ударів по голові та тулубу. В цей час начальник охорони вказаного розважального закладу ОСОБА_83 підійшов до ОСОБА_27 та попросив припинити хуліганські дії. Натомість, ОСОБА_27 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та опором громадянам, які припиняли їх, намагався умисно нанести удар кулаком в обличчя ОСОБА_84 , від якого останній ухилився. В цей момент до ОСОБА_84 підійшли ОСОБА_28 і ОСОБА_54 та на підтримку хуліганських дій ОСОБА_27 продовжили наносити йому удари руками і ногами в голову та корпус.

У свою чергу ОСОБА_29 , ОСОБА_67 та невстановлені особи на підтримку хуліганських дій ОСОБА_27 нанесли охоронцю ОСОБА_85 удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Таким чином, внаслідок вчинення ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_74 , ОСОБА_29 , ОСОБА_86 та невстановленими особами хуліганських дій за наведених обставин було порушено громадський порядок у розважальному закладі нічному клубі «Токіо», потерпілим ОСОБА_81 та ОСОБА_82 заподіяно легке тілесне ушкодження, а потерпілим ОСОБА_87 та ОСОБА_88 завдано фізичного болю.

25 липня 2010 року, у період часу з 02-ї години 20 хвилин до 03-ї години 03 хвилин, ОСОБА_54 , ОСОБА_89 , ОСОБА_28 , ОСОБА_55 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 та ОСОБА_57 , перебуваючи поблизу нічного клубу «Токіо» по вул. Старостянтинівське шосе, 26 у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинили сварку та бійку з умисним нанесенням потерпілому ОСОБА_91 різних за характером тілесних ушкоджень, в тому числі і тяжкого, що спричинило смерть потерпілого на місці події, припинивши тим самим достроково роботу розважального закладу НК «Токіо».

Злочин вчинено за наступних обставин.

25 липня 2010 року близько 02-ї години 20 хвилин у приміщенні НК «Токіо» між обвинуваченими ОСОБА_86 та ОСОБА_92 з одного боку та потерпілим ОСОБА_93 з іншого, виник конфлікт, потім штовханина, у зв`язку з тим, що останній облив напоєм їх знайому ОСОБА_94 . У ході нього ОСОБА_95 умисно наніс обвинуваченому ОСОБА_46 удар кулаком в обличчя, чим спричинив останньому крайовий перелом альвеолярного краю верхньої щелепи, що згідно висновку експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Після припинення конфлікту охоронцями клубу, його учасники залишили приміщення та вийшли на вулицю. Надалі ОСОБА_54 разом з ОСОБА_92 та ОСОБА_96 перейшли на протилежний бік дороги від НК «Токіо» до паркану ЗАТ «Кондфіл», де зустріли своїх товаришів ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 і розповіли їм про невідомого з компанії спортсменів-борців, який наніс удар ОСОБА_97 .

Згодом до паркану ЗАТ «Кондфіл» підійшов потерпілий ОСОБА_95 зі своїми товаришами ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 та іншими. В цей же час між ОСОБА_93 та ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 і ОСОБА_96 виникла суперечка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_29 , використавши малозначний привід, умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_91 , від якого останній похитнувся. Після цього ОСОБА_55 умисно штовхнув ОСОБА_104 руками, від чого останній впав на землю. З метою припинення подальшого побиття ОСОБА_104 її учасниками, товариш потерпілого ОСОБА_105 , накрив його своїм тілом і бійка припинилась.

Надалі ОСОБА_95 з товаришами перейшли на інший бік вул. Старокостянтинівське шосе до автомобіля потерпілого, а обвинувачені залишились на місці.

Згодом у вказаний розважальний заклад приїхав ОСОБА_57 , який, підійшовши до компанії ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_30 і поспілкувавшись з ними декілька хвилин, пішов до входу у НК «Токіо». Слідом за ним перейшов на іншу частину вулиці до літнього майданчику перед НК «Токіо» ОСОБА_55 , а згодом і ОСОБА_58 .

Через деякий час до майданчика перед НК «Токіо», де знаходився ОСОБА_95 , перейшли обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 і ОСОБА_54 та з хуліганських спонукань знову вступили з потерпілим у словесну суперечку, яка згодом переросла в бійку, що супроводжувалась особливою зухвалістю і демонстрацією великій кількості присутніх своєї відвертої зневаги до існуючих норм поведінки у суспільстві та грубої фізичної сили.

У ході бійки обвинувачені ОСОБА_29 та ОСОБА_53 умисно нанесли удари руками ОСОБА_91 по різних частинах тіла, від яких останній почав тікати в напрямку входу до приміщення НК «Токіо», де зіткнувся з ОСОБА_106 , який з хуліганських спонукань перегородив йому шлях. Надалі ОСОБА_57 умисно відштовхнув потерпілого від себе, внаслідок чого той впав на землю під ноги ОСОБА_107 . Останній, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно наніс йому два удари ногою по тулубу, а ОСОБА_28 у свою чергу, нахилившись над ОСОБА_93 , умисно наніс йому удар кулаком в грудну клітину зліва, чим заподіяли останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У цей же час ОСОБА_29 та ОСОБА_53 , наблизившись до ОСОБА_104 , упродовж 10-15 секунд, умисно нанесли йому значну кількість ударів ногами в різні частини тіла, більшість з яких потрапила по голові, заподіявши потерпілому тяжке тілесне ушкодження, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Від вказаних ударів ОСОБА_29 та ОСОБА_31 потерпілий втратив свідомість.

Після цього до бійки приєднався ОСОБА_89 , який з хуліганських спонукань, спершись рукою на праве плече ОСОБА_28 , умисно наніс удар ногою потерпілому в ділянку плеча та шиї.

Надалі обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_108 , ОСОБА_90 , ОСОБА_55 та ОСОБА_89 залишили місце події, а ОСОБА_57 зайшов у приміщення НК «Токіо».

У результаті вказаних дій обвинувачених ОСОБА_91 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми: забою довгастого мозку, субарахноїдального крововиливу на базальних поверхнях головного мозку та бокових поверхнях скроневих часток, крововиливу в шлуночки мозку, окремих крововиливів лобної ділянки справа на межі з волосяною частиною 2, в скроневій ділянці справа 1, в завушній ділянці справа з переходом на потиличну 1, в лобній ділянці справа біля середньої лінії 1, на фоні якого садна, крововиливу на межі лобної та скроневої ділянки справа 1, вушної раковини справа 1, в завушній ділянці в області сонцеподібного паростка та верхньої бокової частину шиї 1, на фоні якого садна, в виличній ділянці справа, з переходом на скроневу крововилив 1, біля зовнішнього краю правої бровної дуги 1, біля внутрішнього краю правої бровної дуги 1, в лобній ділянці справа над бровною дугою 1, в ділянці лоба зліва 1, в лобній ділянці зліва з переходом на скроневу 1, на фоні якого садно, на межі потиличної та скроневої ділянки зліва 1, виличної ділянки зліва 1, біля зовнішнього краю лівого ока з переходом на виличну ділянку 1, в підочній ділянці зліва 1, в ділянці спинки носа 1, на фоні якого садно, слизової нижньої губи зліва 1, слизової нижньої губи по середній лінії 1, крововилив в слизову по середній лінії верхньої губи 1, забійної рани верхньої губи справа 1, які за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- травми грудної клітини: прямі переломи 7, 8, 9 ребер по середній аксілярній лінії зліва, продовгастого крововиливу по середній аксілярній лінії зліва, які за своїм характером відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричиняють тривалий розлад здоров`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають;

- ушкодження у вигляді: садна бокової поверхні грудної клітки справа по середній аксілярній лінії в проекції реберної дуги, крововиливу в підключичній ділянці справа, крововиливу в ділянці правої лопатки, крововиливу по задній поверхні шиї в середній частині, крововиливу в м`які тканини між передньою аксілярною та середньоключичною лініями справа, крововиливу в м`язи задньої поверхні шиї зліва, крововиливу поперекової ділянки зліва; крововилив в проекції з п`ясно-фалангового суглобу по тильній поверхні, на фоні якого забійна рана; садна по передній поверхні лівого та правого колінних суглобів, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_95 помер на місці події.

Прокурор в апеляційній скарзі вважав, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів та особам засуджених, тому просив постановити свій вирок, яким визнати винними:

ОСОБА_27 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2, ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 15 років;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.3 КК України строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;

ОСОБА_28 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3 ст.296 ч.2, ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 15 років;

- за ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки;

- за ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;

ОСОБА_29 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2, ст.28 ч.3, ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 15 років;

- за ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки;

- за ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;

ОСОБА_31 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 15 років;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років позбавлення волі;

ОСОБА_109 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 10 років;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;

ОСОБА_30 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2, ст.28 ч.3, ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 10 років;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.3 КК України строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;

ОСОБА_32 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4,7,12 КК України строком на 10 років;

- за ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

ОСОБА_34 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28. ч.3 ст.296 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі:

- за ст.28 ч.3, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України строком на 10 років;

- за ст.28 ч.3, ст.296 ч.2 КК України строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;

ОСОБА_35 у вчиненні злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.4, 7, ст.115 ч.2 п.12, ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

за ст.28 ч.2 ст.115 ч.2 п.п.4, 7 КК України строком на 10 років;

за ст.115 ч.2 п.12 КК України строком на 10 років 3 місяці;

за ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 3 місяці;

ОСОБА_36 у вчиненні злочинів, передбачених ст.122 ч.1, ст.296 ч.2, ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі:

-за ст.122 ч.1 КК України строком на 3 роки;

-за ст.296 ч.2 КК України строком на 4 роки;

-за ст.296 ч.3 КК України строком на 4 роки 6 місяців;

-за ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цивільні позови про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, потерпілих ОСОБА_64 та ОСОБА_39 задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_64 та ОСОБА_39 кошти в розмірі 500 000 грн. кожному, солідарно з ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_32 та ОСОБА_110 .

Не оспорюючи правильну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_36 та визнання його винуватим у вчиненні 15 лютого 2009 року хуліганських дій, нанесенні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_68 , а також вчиненні 16 квітня 2009 року хуліганських дій, нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_70 та ОСОБА_71 біля нічного клубу «Шторм» м. Хмельницького, вважає, що в іншій частині вирок місцевого суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.

Посилався на те, що суд безпідставно перекваліфікував дії засуджених та неправильно застосував закон, виключивши з обвинувачення ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 таку обтяжуючу покарання обставину, як вчинення злочинів організованою групою.

Вважає доведеним та таким, що знайшло своє підтвердження, здобутими на досудовому слідстві доказами те, що ОСОБА_27 створив організовану групу, згідно розробленого плану взяв на себе роль організатора та виконавця, а ОСОБА_67 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_90 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_57 і невстановлені слідством особи виступили виконавцями злочинів. При вчиненні злочинів, у період з початку 2009 року до 25.07.2010 року, члени організованої злочинної групи діяли як в повному, так і не в повному складі.

За епізодом вчинення 21.12.2009 року хуліганських дій в нічному клубі „Токіо м. Хмельницького дії ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_30 безпідставно перекваліфіковано із ст.28 ч.3 ст.296 ч.3 КК України на ст.296 ч.3 КК України.

За епізодом вчинення хуліганських дій та умисного вбивства 25.07.2010 року поблизу нічного клубу „Токіо потерпілого ОСОБА_104 , суд безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_29 та ОСОБА_31 із ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України на ст.121 ч.2 та ст.296 ч.2 КК України, ОСОБА_28 та ОСОБА_33 із ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України на ст.122 ч.1 та ст.296 ч.2 КК України, ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 із ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12, ст.28 ч.3 ст.296 ч.2 КК України на ст.296 ч.2 КК України, ОСОБА_35 із ст.28 ч.2 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, ст.115 ч.2 п.12, ст.296 ч.2 КК України на ч.2 ст.296 КК України, а ОСОБА_27 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.2 ст.296 ч.2, ст.28 ч.3 ст.115 ч.2 п.п.4, 7, 12 КК України за епізодом хуліганських дій та умисного вбивства 25.07.2010 року потерпілого ОСОБА_104 виправдав, оскільки їх вина доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду за даним епізодом не відповідають фактичним обставинам справи, судом безпідставно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 про причетність ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 до спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Сам факт нанесення засудженими спортсменами-професіоналами великої кількості ударів ОСОБА_91 , в тому числі ногами і руками, в різні частини тіла, свідчить про наявність у них умислу на вбивство, оскільки вони повинні були передбачати можливість заподіяння йому смерті, усвідомлювати настання таких наслідків злочину та бажали їх настання.

Установлено, що остання бійка між засудженими та потерпілим виникла з хуліганських мотивів, була спланована, після неодноразових розмов по телефону між ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , який, будучи організатором організованої групи, оцінивши ситуацію, дав чітку вказівку для здійснення побиття ОСОБА_116 .

Після вбивства потерпілого, ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 та ОСОБА_90 з метою ухилитися від кримінальної відповідальності та продовжити злочинну діяльність зникли з постійного місця проживання та перебували за межами області.

Крім того, вказував на те, що частково задовольняючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_64 та ОСОБА_39 , суду необхідно було солідарно стягнути кошти з усіх засуджених, які визнані винними у вчиненні даного злочину.

Призначаючи засудженим надто м`яке покарання, колегією місцевого суду не враховано обставини, що обтяжують покарання засуджених: вчинення ними злочинів у стані алкогольного сп`яніння, з особливою жорстокістю, групою осіб за попередньою змовою, повторно та тяжкі наслідки, завдані злочином.

Потерпілі ОСОБА_117 та ОСОБА_118 в апеляційних скаргах просили скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий, яким застосувати до обвинувачених ОСОБА_35 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 кримінальний закон про більш тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, та призначити їм покарання, передбачене санкцією цієї статті, обрати запобіжний захід у виді арешту. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_39 задовольнити в повному обсязі, солідарно стягнути з обвинувачених моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Уважали вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинувачених за ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України незаконним, а призначене покарання надто м`яким, оскільки всі вони безпосередньо брали участь у побитті ОСОБА_104 , діяли спільно з умислом, спрямованим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких наступила смерть.

Звертали увагу суду на незаконність вироку в частині кваліфікації дій засудженого ОСОБА_35 , який безпосередньо брав участь у груповому побитті потерпілого ОСОБА_104 та наніс йому останній удар ногою в голову, який і спричинив смерть, що підтверджується показаннями свідків та засуджених.

Крім того, вважали, що судом дано неправильну оцінку діям ОСОБА_27 про непричетність його до побиття ОСОБА_104 як організатора. Такі його дії виразились в чіткій вказівці іншим членам групи щодо побиття ОСОБА_104 і їх потрібно кваліфікувати як підбурювання до вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_53 та його захисник ОСОБА_18 в апеляційних скаргах просили вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_31 скасувати, кримінальну справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Вказували, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суперечливі показання свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_113 , ОСОБА_112 та засуджених ОСОБА_33 і ОСОБА_34 , протоколи відтворення обстановки та обставин події за їх участю, які суд поклав в основу вироку, спростовують факт нанесення ОСОБА_102 ударів у голову потерпілому ОСОБА_120 .

У доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_53 просив оскаржуваний вирок в частині його засудження за ч.2 ст.121 КК України скасувати та виправдати його за вказаним злочином.

Свої вимоги аргументував допущеними місцевим судом при розгляді кримінального провадження численними процесуальними порушеннями, зокрема: не встановлено форми його вини у інкримінованому злочині, мотиву і мети його вчинення; не визначено, від якого саме тілесного ушкодження настала смерть потерпілого; невідповідність показань свідків, вказаних у вироку, наданих ними в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_29 та його захисник ОСОБА_22 в апеляційних скаргах уважали вирок місцевого суду щодо ОСОБА_29 незаконним та необґрунтованим, просили його скасувати, кримінальне провадження закрити.

Посилалися на те, що за епізодом вчинення хуліганських дій 21 грудня 2009 року в нічному клубі „Токіо судом не взято до уваги показання ОСОБА_29 , засуджених ОСОБА_27 , ОСОБА_36 та ОСОБА_28 про те, що він не наносив удари потерпілим ОСОБА_82 , ОСОБА_85 , ОСОБА_88 та ОСОБА_121 . Показання останніх, у свою чергу, є непослідовними, не узгоджуються між собою. Не враховано також заяви потерпілих, що в даному конфлікті брали участь невідомі чоловіки, які також могли наносити їм удари.

За епізодом вчинення хуліганських дій та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_91 зазначили, що на ОСОБА_29 чинили тиск і працівники міліції, які змусили його оговорити себе. З потерпілим у нього були доброзичливі стосунки, удари йому не наносив. Під час конфлікту ОСОБА_29 розмовляв з ОСОБА_122 , який не заперечував цього факту, тому не міг одночасно з ним бути в натовпі та наносити удари потерпілому.

Звертали увагу, що показання свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_113 та ОСОБА_112 є непослідовними, під час конфлікту вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, що перешкоджало в повній мірі запам`ятати всі обставини справи. Конфлікт тривав нетривалий час, потерпілий був оточений натовпом, тому неможливо було побачити дії осіб, які наносили удари.

Крім того, захисник ОСОБА_22 вказував на неповноту судового слідства, оскільки в матеріалах справи відсутній відеозапис з камери спостереження банкомату «Брокбізнесбанку».

Захисник ОСОБА_20 в апеляційній скарзі просив вирок місцевого суду щодо засудження ОСОБА_32 за ч.2 ст.296 КК України скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Уважав вирок несправедливим унаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження.

Зазначав, що його підзахисний участі в конфлікті не брав, потерпілому ОСОБА_91 ударів не наносив, грубого порушення громадського порядку 25 липня 2010 року не допускав, що підтвердили засуджені, потерпілі та свідки: ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_105 , ОСОБА_127 та інші.

Захисник ОСОБА_19 в апеляційній скарзі просив скасувати вирок в частині визнання винним ОСОБА_35 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким виправдати ОСОБА_35 за усіма статтями звинувачень через недоведеність його участі у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Посилався на відсутність в діях його підзахисного складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, оскільки ОСОБА_89 , заступившись разом з ОСОБА_86 за ображену потерпілим ОСОБА_93 ОСОБА_128 , в приміщенні нічного клубу „Токіо 25.07.2010 року, не скоював хуліганські дії і безпосередньої участі у другій та третій бійках, відповідно поблизу паркану ТОВ „Кондфіл та поблизу літньої палатки НК „Токіо, не брав, що підтверджено показаннями ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 та ОСОБА_133 .

Судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано пом`якшуючі покарання обставини та особу ОСОБА_110 .

Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подавали.
Обвинувачений ОСОБА_29 та захисник ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_35 у поданих запереченнях уважали доводи апеляційної скарги прокурора такими, що не заслуговують на увагу, просили залишити її без задоволення.

Указане провадження судами різних інстанцій розглядалось неодноразово.

За результатами розгляду вказаних апеляційних скарг, колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2014 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року щодо ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 залишено без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_31 , ОСОБА_29 та в їх інтересах захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в інтересах обвинувачених ОСОБА_35 і ОСОБА_32 , потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_39 та прокурора залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 лютого 2014 року щодо ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 скасовано з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

За результатами розгляду цих же апеляційних скарг 20 липня 2015 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_29 , його захисника ОСОБА_22 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_32 залишено без задоволення; апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_31 , захисника ОСОБА_38 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_31 , прокурора, потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_39 задоволено частково вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року щодо обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 у частині кваліфікації їх дій, призначеного покарання і вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_64 скасовано ухвалено щодо них новий вирок та постановлено ухвалу щодо ОСОБА_36 про скасування вироку, закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а щодо обвинуваченого ОСОБА_27 вирок змінено, звільнено його від відбуття призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області 20 липня 2015 року щодо ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2015 року щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_36 скасовано з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.439 КПК України, новий розгляд справи у суді апеляційної інстанції, після скасування судового рішення касаційною інстанцією, здійснюється згідно із загальними вимогами, передбаченими КПК України, в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваного вироку з викладом доводів апеляційних скарг учасників судового провадження, пояснення обвинувачених та їх захисників, потерпілого, прокурора, на підтримання своїх апеляційних скарг з посиланням на зазначені у них доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, частково повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивних обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу, де вказано, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і допустимі мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції серед інших є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню чи зміні з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження лише у разі коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути, серед інших, на обставини, що впливають на правову кваліфікацію діяння, тобто правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, при проведеному на підставі ч.3 ст.404 КПК України повторному дослідженні обставин, встановлених під час кримінального провадження, колегією суддів встановлено таке.

15 лютого 2009 року близько 01-ї години, обвинувачений ОСОБА_67 разом з невстановленими слідством особами, (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження), перебуваючи біля нічного клубу „Шторм за адресою: м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного, 28/3, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс декілька ударів у голову потерпілому ОСОБА_68 , від яких останній впав на землю, а ОСОБА_67 та невстановлені слідством особи, продовжували наносити ОСОБА_68 удари руками та ногами по голові та інших частинах тіла.

Унаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_36 та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_68 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, набряків м`яких тканин голови правої половини обличчя, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, та закритого перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута, який відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16 квітня 2009 року близько 03-ї години 25 хвилин, обвинувачений ОСОБА_67 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, разом з невстановленими слідством особами, біля входу до НК «Шторм» по вул. П. Мирного, 28/3 у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перешкодив проїзду автомобіля таксі «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_69 . При цьому, поводячись зухвало і агресивно, умисно наніс удар кулаком по капоту автомобіля, деформувавши його та виламав бокове скло вказаного авто.

Після цього ОСОБА_67 разом із двома невстановленими слідством особами, діючи умисно та демонстративно, з хуліганських спонукань, нанесли ОСОБА_70 удари руками та ногами в голову, а також чинили опір шляхом нанесення ударів руками та ногами ОСОБА_71 та ОСОБА_72 , які намагались захистити ОСОБА_73 та припинити хуліганські дії вказаних осіб.

Унаслідок вчинених ОСОБА_74 та невстановленими особами хуліганських дій було пошкоджено легковий автомобіль «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_70 , на загальну суму 939,76 грн., а також спричинено легке тілесне ушкодження ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , а ОСОБА_72 заподіяно фізичного болю.

21 грудня 2009 року біля 03-ї години ночі ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 , знаходячись у нічному клубі «Токіо» по вул. Старостянтинівське шосе, 26 у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та опором громадянам, які припиняли їх хуліганські дії, безпричинно побили охоронців НК «Токіо» ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та ОСОБА_78 .

При цьому, вказаного дня біля 02-ї години 30 хвилин ОСОБА_27 зайшов до фойє нічного клубу «Токіо» і всупереч установленого у вказаному розважальному закладі порядку намагався зайти до танцювального залу у верхньому одязі. Проте, охоронець вказаного розважального закладу ОСОБА_79 зупинив його, запропонував здати верхній одяг до гардеробу. ОСОБА_27 , ігноруючи існуючі правила поведінки у вказаному закладі, порушуючи громадський порядок, вступив з ОСОБА_80 у конфлікт, в ході якого проявляв нахабство, зухвалість та висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою. Під психологічним тиском ОСОБА_27 ОСОБА_79 пропустив його до танцювального залу розважального закладу у верхньому одязі.

Згодом до вказаного закладу увійшли ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 , які у свою чергу, ігноруючи встановлений у вказаному розважальному закладі порядок, також зайшли до танцювального залу у верхньому одязі та підійшли до столика, за яким знаходився ОСОБА_27 . Виходячи з залу, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_29 та ОСОБА_54 вивели з собою в фойє охоронців вказаного розважального закладу ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 та їх начальника ОСОБА_78 .

Опинившись в фойє клубу та, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_27 наніс охоронцю вказаного розважального закладу ОСОБА_81 удар кулаком в обличчя. Приєднавшись до хуліганських дій ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 також нанесли по кілька ударів кулаками в обличчя та тулуб ОСОБА_75 , від яких останній втратив свідомість та впав на підлогу.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_27 наніс удари кулаком в обличчя ОСОБА_82 , від яких потерпілий присів та, захищаючись, прикрив обличчя руками. До вказаних протиправних дій ОСОБА_27 приєднались невстановлені особи, які нанесли ОСОБА_82 руками та ногами кілька ударів по голові та тулубу. В цей час начальник охорони вказаного розважального закладу ОСОБА_83 підійшов до ОСОБА_27 та попросив припинити хуліганські дії. Натомість, ОСОБА_27 , не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та опором громадянам, які припиняли їх, намагався умисно нанести удар кулаком в обличчя ОСОБА_84 , від якого останній ухилився. В цей момент до ОСОБА_84 підійшли ОСОБА_28 і ОСОБА_54 та на підтримку хуліганських дій ОСОБА_27 продовжили наносити йому удари руками і ногами в голову та корпус.

У свою чергу ОСОБА_29 , ОСОБА_67 та невстановлені особи на підтримку хуліганських дій ОСОБА_27 нанесли охоронцю ОСОБА_85 удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Таким чином, внаслідок вчинення ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_74 , ОСОБА_29 , ОСОБА_86 та невстановленими особами хуліганських дій за наведених обставин було порушено громадський порядок у розважальному закладі нічному клубі «Токіо», потерпілим ОСОБА_81 та ОСОБА_82 заподіяно легке тілесне ушкодження, а потерпілим ОСОБА_87 та ОСОБА_88 завдано фізичного болю.

Крім того, 25 липня 2010 року, в період з 02 год. 20 хв. до 03 год. 03 хв., ОСОБА_54 , ОСОБА_89 , ОСОБА_28 , ОСОБА_55 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 та ОСОБА_57 , перебуваючи поблизу нічного клубу «Токіо» по вул. Старостянтинівське шосе, 26 м. Хмельницького грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб вчинили сварку та бійку з умисним нанесенням потерпілому ОСОБА_91 тілесних ушкоджень, в тому числі і тяжких, що спричинили смерть потерпілого на місці події, припинивши тим самим достроково роботу розважального закладу НК «Токіо».

Злочин вчинено за наступних обставин, 25.07.2010р. близько 02 год. 20 хв. в приміщенні НК «Токіо», обвинувачені ОСОБА_54 та ОСОБА_89 , використовуючи незначний привід, вчинили конфлікт з потерпілим ОСОБА_134 . В подальшому, цей конфлікт переріс у штовханину, в ході якої ОСОБА_95 умисно наніс обвинуваченому ОСОБА_46 удар кулаком в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому альвеолярного краю верхньої щелепи, які згідно висновку експерта № 1533 від 25.08.2010р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після припинення конфлікту охоронцями клубу, його учасники залишили приміщення та вийшли на вулицю. Надалі ОСОБА_54 разом з ОСОБА_92 та ОСОБА_96 перейшли на протилежний бік дороги від НК «Токіо» до паркану ЗАТ «Кондфіл», де зустріли своїх товаришів ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 і розповіли їм про невідомого, який наніс удар ОСОБА_97 .

Згодом до паркану ЗАТ «Кондфіл» підійшов потерпілий ОСОБА_95 зі своїми товаришами ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 та іншими. В цей час між ОСОБА_93 та ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_86 і ОСОБА_96 виникла суперечка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_29 , використавши малозначний привід, умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_91 , від якого останній похитнувся в сорону ОСОБА_135 . Після цього, ОСОБА_55 умисно штовхнув ОСОБА_104 руками, від чого останній впав на землю, а обвинувачені ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_54 і ОСОБА_55 почали наносити йому удари в різні частини тіла. З метою припинення подальшого побиття ОСОБА_104 , товариш потерпілого ОСОБА_105 , накрив його своїм тілом і бійка припинилась. Надалі ОСОБА_95 з товаришами перейшли на інший бік вул. Старокостянтинівське шосе, до автомобіля потерпілого, а обвинувачені залишились на місці.

Згодом у вказаний розважальний заклад приїхав ОСОБА_57 , який підійшовши до компанії ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_30 і поспілкувавшись з ними декілька хвилин, пішов до входу у НК «Токіо». Слідом за ним перейшов на іншу частину вулиці до літнього майданчику перед НК «Токіо» ОСОБА_55 , а згодом і ОСОБА_58 .

Через деякий час до майданчика перед НК «Токіо», де знаходився ОСОБА_95 , перейшли обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 і ОСОБА_54 та, з хуліганських спонукань, знову вступили з потерпілим в словесну суперечку, яка згодом переросла в бійку, що супроводжувалась особливою зухвалістю, вчиненою групою осіб і демонстрацією великій кількості присутніх своєї відвертої зневаги до існуючих норм поведінки у суспільстві та грубої фізичної сили.

В ході бійки, з хуліганських спонукань, діючи узгоджено, та за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені ОСОБА_29 та ОСОБА_53 умисно нанесли удари руками ОСОБА_91 по різних частинах тіла, від яких останній почав тікати в напрямку входу до приміщення НК «Токіо», де зіткнувся з ОСОБА_106 , який, з хуліганських спонукань, перегородив йому шлях. Надалі ОСОБА_57 умисно відштовхнув потерпілого від себе, внаслідок чого той впав на землю під ноги ОСОБА_107 .. Останній, спільно з ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_86 , ОСОБА_106 та ОСОБА_92 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, за попередньою змовою між собою, умисно, внаслідок ударів руками та ногами в різні частини тіла, а переважно в голову, а ОСОБА_89 , спершись рукою на плече ОСОБА_28 , умисно наніс удар ногою потерпілому в голову, заподіяли потерпілому ОСОБА_91 тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, від яких останній помер на місці події.

У результаті вказаних дій обвинувачених ОСОБА_91 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми: забою довгастого мозку, субарахноїдального крововиливу на базальних поверхнях головного мозку та бокових поверхнях скроневих часток, крововиливу в шлуночки мозку, окремих крововиливів лобної ділянки справа на межі з волосяною частиною 2, в скроневій ділянці справа 1, в завушній ділянці справа з переходом на потиличну 1, в лобній ділянці справа біля середньої лінії 1, на фоні якого садна, крововиливу на межі лобної та скроневої ділянки справа 1, вушної раковини справа 1, в завушній ділянці в області сонцеподібного паростка та верхньої бокової частину шиї 1, на фоні якого садна, в виличній ділянці справа, з переходом на скроневу крововилив 1, біля зовнішнього краю правої бровної дуги 1, біля внутрішнього краю правої бровної дуги 1, в лобній ділянці справа над бровною дугою 1, в ділянці лоба зліва 1, в лобній ділянці зліва з переходом на скроневу 1, на фоні якого садно, на межі потиличної та скроневої ділянки зліва 1, виличної ділянки зліва 1, біля зовнішнього краю лівого ока з переходом на виличну ділянку 1, в підочній ділянці зліва 1, в ділянці спинки носа 1, на фоні якого садно, слизової нижньої губи зліва 1, слизової нижньої губи по середній лінії 1, крововилив в слизову по середній лінії верхньої губи 1, забійної рани верхньої губи справа 1, які за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- травми грудної клітини: прямі переломи 7, 8, 9 ребер по середній аксілярній лінії зліва, продовгастого крововиливу по середній аксілярній лінії зліва, які за своїм характером відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричиняють тривалий розлад здоров`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають;

- ушкодження у вигляді: садна бокової поверхні грудної клітки справа по середній аксілярній лінії в проекції реберної дуги, крововиливу в підключичній ділянці справа, крововиливу в ділянці правої лопатки, крововиливу по задній поверхні шиї в середній частині, крововиливу в м`які тканини між передньою аксілярною та середньоключичною лініями справа, крововиливу в м`язи задньої поверхні шиї зліва, крововиливу поперекової ділянки зліва; крововилив в проекції з п`ясно-фалангового суглобу по тильній поверхні, на фоні якого забійна рана; садна по передній поверхні лівого та правого колінних суглобів, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_95 помер на місці події.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні дані та їх доказове значення, які сторонами провадження не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими в судовому засіданні місцевого суду.

Так, з врахуванням того, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_36 у вчиненні 15 лютого 2009 року хуліганських дій та нанесенні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_68 , а також у вчиненні 16 квітня 2009 року хуліганських дій та нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_70 та ОСОБА_71 біля нічного клубу «Шторм» м. Хмельницького, за обставин, встановлених у вироку місцевого суду, та правильність кваліфікації його дій за вказаними епізодами, сторонами провадження, в тому числі і самим обвинуваченим, у поданих апеляційних скаргах не оспорюються, тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

У той же час, перевіряючи вирок місцевого суду в межах поданих апеляційних скарг прокурора та потерпілих, в частині кваліфікації дій обвинувачених за епізодами вчинення ними злочинних дій 21 грудня 2009 року та 25 липня 2010 року, колегія суддів відмічає наступне.

За епізодом вчинення 21 грудня 2009 року хуліганських дій в нічному клубі „Токіо м. Хмельницького винуватість ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 доведена сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку.

Так, обвинувачений ОСОБА_29 вину за цим епізодом обвинувачення не визнав, як і не визнав вчинення інкримінованого злочину в складі організованої групи, Показав, що разом з ОСОБА_74 зустрілися з ОСОБА_27 того вечора випадково та останній підвіз їх до НК «Токіо», де мав намір відпочити разом з дружиною. Перебуваючи в холі НК «Токіо», вони помітили якусь штовханину біля входу у зал. Оскільки там перебував їх знайомий Мостовий, то вони втрутились і припинили конфлікт. Будь-яких ударів ніхто з них нікому не наносив, діяльність закладу не була припинена..

Обвинувачені ОСОБА_28 та ОСОБА_54 у своїх показаннях заперечили будь-яке відношення до даного епізоду, вказавши що у вказаний вечір взагалі не перебували в приміщенні НК «Токіо». Крім того, заперечили вчинення злочинів у складі організованої групи.

Разом з тим, вказані показання обвинувачених щодо непричетності до вчинення хуліганських дій, спростовуються наступним.

Колегією суддів апеляційного суду з метою перевірки доводів апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду першої інстанції містять істотні суперечності та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження за епізодом вчинення 21 грудня 2009 року хуліганських дій в нічному клубі „Токіо м. Хмельницького, було прийнято рішення про повторний допит потерпілих: ОСОБА_136 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 та ОСОБА_137 свідка ОСОБА_138 .

Водночас апеляційний суд визнав неможливим допит цих осіб, оскільки вони упродовж тривалого часу не прибували на виклик суду, а їх місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку, про що наявні підтверджуючі документи. Відтак, колегією суддів за клопотанням прокурора було змінено порядок дослідження доказів за участю вказаних осіб, а саме шляхом дослідження відомостей показань, зафіксованих на оригінальних примірниках технічних носіїв інформації місцевого суду у спосіб їх безпосереднього прослуховування в засіданні апеляційного суду.

Так, потерпілий ОСОБА_139 в місцевому суді підтвердив раніше надані ним показання в ході досудового слідства про те, що серед учасників бійки, яка сталася 21 грудня 2009 року, він бачив як ОСОБА_140 та ОСОБА_141 , так і ОСОБА_142 і ОСОБА_143 . Йому ж особисто наносили удари ОСОБА_144 , ОСОБА_145 та ОСОБА_146 .

Потерпілий ОСОБА_147 підтвердив показання ОСОБА_136 та показав, що приблизно через 20 хвилин після суперечки з приводу верхнього одягу, до закладу приїхали близько 4-5 чоловік, серед яких він запам`ятав обвинувачених ОСОБА_142 та ОСОБА_143 , які всупереч встановленому порядку, не знімаючи верхнього одягу, пройшли до ОСОБА_140 і уже разом з ним направились до виходу. Мостовий відвів його вбік і наніс удар в обличчя, згодом до нього наблизились ОСОБА_145 та невідомий, які почали наносити йому удари, від яких він втратив свідомість. Коли він повернувся до свідомості, бійка вже закінчилась, а в кожного з охоронців були тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_79 дав показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_75 щодо обставин виникнення конфлікту з ОСОБА_148 , а також про те, що в танцювальному залі перебували він, ОСОБА_149 , ОСОБА_150 та ОСОБА_151 . З залу у вестибюль його вивів Мостовий, де в цей час вже знаходились ОСОБА_149 та ОСОБА_150 . Мостовий наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого він присів. Після цього, хто саме не пам`ятає, наносили йому удари ногами в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_83 показав, що в грудні 2009 року він працював керівником служби охорони в НК «Токіо» за домовленістю з директором закладу. Тієї ночі, коли сталась вказана подія, його по телефону в клуб викликав ОСОБА_150 , повідомивши про небезпеку конфлікту між охороною та групою відвідувачів, які вели себе агресивно. Коли він прибув до нічного закладу і намагався з`ясувати обставини конфлікту, його та інших охоронців вивели в хол закладу. Відразу ж група нападників, нічого не пояснюючи, почала наносити удари охоронцям. Під час бійки ОСОБА_145 вдарив ОСОБА_152 , від чого останній впав непритомний. На Нагородного напали ОСОБА_146 , ОСОБА_144 та ОСОБА_145 , які заштовхали його в кут біля гардеробу та наносили удари. Коли він намагався захистити Нагородного, обвинувачені накинулись на нього і почали наносити удари руками і ногами в голову та тулуб. Також разом з ними брали участь у бійці обвинувачений ОСОБА_54 та ще двоє невідомих.

Крім того, під час пред`явлення фотознімків для впізнання, потерпілий ОСОБА_139 упізнав обвинуваченого ОСОБА_30 , як одного із невідомих осіб, що приймав участь у побитті потерпілих.

Відповідно висновку експерта № 1550 від 10.08.2010р. ОСОБА_79 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, саден шкіри обличчя, забійних ран верхньої та нижньої губи, які за своїм характером відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 1551 від 10.08.2010 року ОСОБА_147 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри голови та обличчя, забою голови, забою правого променево-зап`ястного суглобу, набряку та піднігтьової гематоми 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, твердження обвинувачених щодо невчинення ними хуліганських дій, а також непричетність до нанесення легких тілесних ушкоджень та ударів потерпілим, а так само заперечення обвинувачених ОСОБА_142 та ОСОБА_153 щодо їх участі у побитті потерпілих та взагалі присутності в той час у НК «Токіо» є безпідставними, оскільки повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Кожен з обвинувачених усвідомлював, що заподіюючи тілесні ушкодження у громадському місці працівникам розважального закладу, які виконують обов`язки з охорони громадського порядку в приміщенні закладу, вони діють з мотивів явної неповаги до суспільства.

Отже, дії обвинувачених ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 за цим епізодом слід кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_29 у поданій апеляційній скарзі про відсутність його вини у вчиненні вказаного злочину є безпідставними, оскільки, на переконання колегії суддів, спростовуються послідовними показаннями потерпілих ОСОБА_136 , ОСОБА_75 та ОСОБА_84 , які підтвердили його присутність серед учасників бійки, а також нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілим.

Об`єктивно вина ОСОБА_29 у вчиненні вказаних дій підтверджується даними, зафіксованими в протоколах очних ставок між потерпілими ОСОБА_80 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 та обвинуваченими, а також даними, зафіксованими в протоколах відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілих.

Встановивши фактичні обставини, колегія суддів погоджується з доведеністю вини ОСОБА_29 та правильністю кваліфікації його дій за ч.3 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

За епізодом вчинення злочинів 25 липня 2010 року обвинувачені ОСОБА_54 , ОСОБА_89 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 ОСОБА_55 , ОСОБА_57 заперечили свою винуватість і дали такі показання.

Так, обвинувачені ОСОБА_54 та ОСОБА_89 підтвердили, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, що у вказаний день та час між ними та ОСОБА_93 виник конфлікт в НК «Токіо», ініціатором якого був саме потерпілий. В конфлікт втрутились охоронці закладу та припинили його. Проте ОСОБА_95 несподівано наніс сильний удар ОСОБА_46 в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_89 показав, що в подальшому, після первинного конфлікту в приміщенні клубу, був очевидцем того, як на майданчику, поблизу НК «Токіо», розпочалась бійка, де близько п`яти осіб наносили удари потерпілому ОСОБА_120 . Він запам`ятав ОСОБА_28 , який наніс не менше двох ударів, в тому числі, удар ногою в голову та рукою в тулуб, і ОСОБА_29 , який наніс удар ногою в голову, в напрямку зверху вниз.

Обвинувачений ОСОБА_55 показав, що 25 липня 2010 року біля паркану ЗАТ «Кондфіл», внаслідок суперечки, ОСОБА_29 дав ляпаса ОСОБА_91 , від чого той похитнувся на нього ( ОСОБА_109 ), а він його відштовхнув і потерпілий впав. Згодом побачив, як поруч з літнім майданчиком бару НК «Токіо» ОСОБА_53 намагався нанести ОСОБА_91 удар кулаком, проте той ухилився та спочатку забіг за автомобіль, а потім, опустивши голову та піднявши руки, захищаючись, побіг в напрямку входу до НК «Токіо», де зіштовхнувся з ОСОБА_156 . Від даного поштовху потерпілий впав йому ( ОСОБА_47 ) на праву ногу, після чого він його двічі відштовхнув ногами. ОСОБА_28 наніс лежачому на землі ОСОБА_91 один удар рукою в ліву частину тулуба, після чого потерпілого обступили і почали наносити удари ногами. ОСОБА_157 та ОСОБА_53 знаходились ближче до голови потерпілого. ОСОБА_35 та ОСОБА_30 в цій бійці не бачив. ОСОБА_90 знаходився подалі і ударів ОСОБА_91 не наносив. Не наближався до нього і ОСОБА_158 .

Обвинувачений ОСОБА_28 підтвердив, що наніс ОСОБА_91 один удар кулаком по тулубу в живіт та спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім того показав, що коли в натовпі відбулась суперечка, він телефонував своєму знайомому ОСОБА_27 , щоб порадитись як вирішити конфлікт, оскільки останній займався боротьбою і можливо був знайомий із спортсменами-борцями. Потерпілий ОСОБА_95 викрикував погрози і провокував бійку. Також до бійки, щоб помститися за ОСОБА_30 , закликав і ОСОБА_58 . Він, разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_103 і ОСОБА_102 намагались запобігти виникненню конфлікту. При цьому ОСОБА_29 на провокаційні вигуки ОСОБА_104 махнув руками, імітуючи удари, і потерпілий почав втікати в напрямку входу до НК «Токіо», де зіткнувся з ОСОБА_106 та впав. Він наблизився до потерпілого і запропонував йому заспокоїтись, проте, почувши у відповідь образливі слова, наніс кулаком один удар в ліву половину грудної клітини, в ділянку селезінки, після чого відступився від нього. Далі ОСОБА_104 обступили інші і почалась бійка. Пам`ятає два удари, нанесені ОСОБА_92 ногою в голову потерпілого. Один, безпосередньо перед тим, як він сам наніс удар кулаком ОСОБА_91 , а інший, коли все закінчилось.

За показаннями обвинуваченого ОСОБА_29 , він лише наніс дружнього ляпаса потерпілому ОСОБА_91 поруч з парканом ЗАТ «Кондфіл», від чого той впав. Він добре знав потерпілого і перебував з ним, та з його друзями ОСОБА_100 і ОСОБА_98 , у товариських відносинах. Згодом бачив ОСОБА_34 , у якого в ногах лежав потерпілий.

Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_32 він, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_53 перебували поруч НК «Токіо», де зустріли ОСОБА_30 , який не міг розмовляти через травму. До них підходив натовп п`яних і агресивно налаштованих молодих людей, які хотіли побити ОСОБА_159 . З ними розмовляли ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , після чого всі заспокоїлись і розійшлись. Коли згодом, неподалік почув шум і викрики, характерні для бійки, ОСОБА_29 та ОСОБА_28 перебували поруч з ним і участі в бійці не брали.

Як випливає з показань обвинуваченого ОСОБА_31 , від ОСОБА_30 , якому важко було розмовляти, він зрозумів, що того побили борці. Він, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_90 та ОСОБА_54 знаходились поруч з парканом ЗАТ «Кондфіл». Коли підійшли ОСОБА_124 , ОСОБА_105 , ОСОБА_160 , ОСОБА_123 та інші незнайомі особи, він почув удар та побачив, як раніше незнайомий йому ОСОБА_95 лежав на газоні. Потерпілого підняли і конфлікт було вичерпано. Через деякий час він з ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_103 перейшли на інший бік дороги. Чув, як їх знайомий ОСОБА_161 крикнув у їхній бік, що ОСОБА_95 бажає битися. Він, щоб налякати його та продемонструвати, що може постояти за себе, замахнувся на нього кулаками не більше двох раз, але не вдарив. Потерпілий побіг в напрямку входу до клубу «Токіо». Коли там розпочалась бійка, ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та ОСОБА_89 перебували серед тих, хто обступив в кільце потерпілого ОСОБА_104 ОСОБА_55 і ОСОБА_57 знаходились подалі від місця останньої бійки, ОСОБА_30 не було.

За показаннями обвинуваченого ОСОБА_34 , вказаного дня та часу він знаходився біля НК «Токіо», зустрів своїх знайомих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Через деякий час побачив, як йому назустріч біжить потерпілий ОСОБА_162 . Останній вдарився йому в лівий бік, він відштовхнув його, і той впав на землю в ноги ОСОБА_107 . Потім ОСОБА_104 обступив натовп, близько десяти чоловік, в якому були ОСОБА_28 , ОСОБА_89 , та інші невідомі. При цьому ОСОБА_28 , нахилившись, наніс удар рукою по тулубу потерпілому. ОСОБА_89 поводився дуже збуджено і переміщався навколо ОСОБА_104 , проте, щоб наносив удари він не бачив. При цьому з бару НК «Токіо» вийшов невідомий чоловік та крикнув: «Припиніть. Ви що хочете трупа?», після чого всі розійшлись.

Отже, аналізуючи наведені показання обвинувачених, вбачається, що кожен з них не заперечував наявності конфлікту з потерпілим ОСОБА_93 , що мав місце 25 липня 2010 року в період з 02 год. 20 хв. до 03 год. 03 хв. поблизу нічного клубу «Токіо», в ході якого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, однак, кожен із них, намагався применшити свою участь та провину у даному конфлікті і заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що призвело до його смерті, викриваючи при цьому один одного у спричиненні потерпілому таких ушкоджень.
Не погоджуючись із таким трактуванням та оцінкою фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що наведені ними міркування непричетності до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та до грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, спростовуються такими доказами.

Із показань свідка ОСОБА_163 вбачається, що він, перебуваючи 24.07.2010 року в НК „Токіо, бачив як ОСОБА_95 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_97 . Коли він підійшов до Киричка біля паркану щоб дізнатись про його самопочуття, почув як ОСОБА_28 пропонував відвезти ОСОБА_30 в лікарню, а ОСОБА_29 закінчити на сьогодні з`ясування конфлікту. Після цього він повернувся на інший бік дороги і перебував на майданчику перед клубом. ОСОБА_95 вів себе агресивно. З ним були його друзі ОСОБА_124 та ОСОБА_164 . Через деякий час ОСОБА_165 почув неподалік літнього намету НК „Токіо метушню, яка припинилась за 10 секунд. Коли натовп розійшовся, він побачив ОСОБА_104 , який лежав на землі, а його друзі намагались привести його до свідомості.

Із показань свідка ОСОБА_119 в місцевому суді вбачається, що він бачив як в натовпі біля 40 чоловік, поруч з парканом ЗАТ „Кондфіл, розпочалась бійка і як ОСОБА_29 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_91 , від чого той впав на землю. Біля ОСОБА_29 стояли ОСОБА_28 і ОСОБА_166 . Він забрав ОСОБА_104 і відвів на інший бік дороги, до автомобіля потерпілого. Через деякий час він з ОСОБА_98 перевели ОСОБА_104 до літнього майданчика НК „Токіо, а самі направились в приміщення НК „Токіо по воду. Почувши шум бійки, вони побачили як ОСОБА_95 біг від автомобіля до входу в нічний клуб і його збили з ніг. Коли він з ОСОБА_98 підбігли до потерпілого, всі почали розходитись, при цьому ОСОБА_89 останнім наніс удар потерпілому ногою в голову та щось викрикнув. Через 20-30 хвилин після приїзду швидкої, лікар повідомив, що ОСОБА_95 помер.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_123 ствердив, що на літньому майданчику перед НК «Токіо» під час бійки він бачив, як потерпілому ОСОБА_91 наносили удари всі обвинувачені, окрім ОСОБА_27 і ОСОБА_36 , яких там не було взагалі.

Колегією суддів апеляційного суду з метою перевірки доводів апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду першої інстанції містять істотні суперечності та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження за епізодом вчинення злочинів 25 липня 2010 року в нічному клубі „Токіо м. Хмельницького, було прийнято рішення про повторний допит свідків: ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_138 .

Водночас апеляційний суд визнав неможливим допит цих осіб, оскільки вони упродовж тривалого часу не прибували на виклик суду, а їх місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку, про що наявні підтверджуючі документи. Відтак, колегією суддів за клопотанням прокурора було змінено порядок дослідження доказів за участю вказаних осіб, а саме шляхом дослідження відомостей показань, зафіксованих на оригінальних примірниках технічних носіїв інформації місцевого суду у спосіб їх безпосереднього прослуховування в засіданні апеляційного суду.

Свідок ОСОБА_125 дав показання аналогічні за змістом з показаннями свідка ОСОБА_119 щодо обставин конфлікту поруч з парканом ЗАТ „Кондфіл. Зазначив, що після конфлікту у Галузінського були почервоніння на обличчі, нечітка мова. Потім він з ОСОБА_167 пішли по воду на літній майданчик і він побачив, як ОСОБА_29 , який стояв позаду потерпілого, наніс йому удар лівою рукою в ліву частину голови. Далі розпочалась бійка, яка тривала 8-10 секунд, під час якої обвинувачені ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_55 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 наносили удари ОСОБА_120 . Коли ОСОБА_124 накрив лежачого ОСОБА_104 своїм тілом, а інші обвинувачені відходили від останнього, то ОСОБА_89 наніс удар згори донизу ногою в голову потерпілому, який був уже без свідомості.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_113 , він знайомий з обвинуваченими ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 та ОСОБА_171 . Був очевидцем того, як ОСОБА_95 розмовляв з ОСОБА_172 , ОСОБА_168 , ОСОБА_170 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_169 та ОСОБА_171 . Це відбувалось через дорогу від НК „Токіо поруч з парканом ЗАТ „Кондфіл. При цьому ОСОБА_29 дав ляпаса потерпілому, від чого останній впав. Він з ОСОБА_167 та ОСОБА_98 підняли ОСОБА_104 і перевели через дорогу до його автомобіля. Через деякий час він почув шум та побачив, що ОСОБА_95 лежить на землі, а над ним стоять ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_89 , ОСОБА_53 , ОСОБА_55 і наносять удари по голові та тулубу. Він підбіг до ОСОБА_104 , який був непритомний та хрипів, підняв його голову на руки. Після того як обвинувачені почали розходитись, підбіг ОСОБА_89 і наніс удар ногою в голову потерпілому.

За свідченнями ОСОБА_114 , в нічний час, з 24 на 25.07.2010 року він відпочивав в НК „Токіо. Біля дороги, навпроти палаток „Чернігівське, знаходився натовп, у якому був ОСОБА_95 і у нього була розсічена губа, а у ОСОБА_30 , який сидів за 5 метрів від потерпілого, все обличчя було в крові. Коли ОСОБА_95 підійшов до ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_35 та ОСОБА_33 , хтось із них наніс йому удар, внаслідок чого потерпілий впав на землю і всі, хто були поряд, нанесли йому по одному удару. Нанести більше ударів вони не встигли, так як він перешкодив їм це зробити. В подальшому, він перейшов дорогу до літнього майданчику НК «Токіо» і там до нього підійшов ОСОБА_95 та повідомив йому, що не пам`ятає, що сталося, бо втратив свідомість. Через деякий час він почув за спиною бійку і, повернувшись, побачив, як вказані боксери б`ють ОСОБА_116 . Останній лежав на землі без свідомості і після бійки від нього відходили ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_89 та інші.

Наявність конфлікту, в результаті якого відбулося побиття потерпілого ОСОБА_104 , підтвердив і свідок ОСОБА_126 , який бачив як біля літнього майданчика НК «Токіо» потерпілому нанесли удар, від якого останній впав на землю. А згодом він побачив, як шість чоловік наносили удари ОСОБА_91 , який в цей час лежав на землі. Останній удар ногою в голову потерпілому наніс невідомий йому чоловік, який підбіг зі сторони входу в НК «Токіо» в той час, коли потерпілому наносили удари інші особи.

На факт побиття потерпілого групою молодих людей вказують і показання свідка ОСОБА_175 , який був очевидцем того, як біля НК «Токіо», близько 20 чоловік, били ногами лежачого на бруківці невідомого йому чоловіка, який піджавши ноги від себе, прикривав руками голову. Намагаючись припинити побиття, свідок крикнув натовпу «Заспокойтесь, заб`єте чоловіка!», однак особи, які наносили удари, продовжували побиття ще деякий час і лише після того, як потерпілий припинив захищатися, нападники припинили побиття. Свідок зазначив, що із натовпу, який бив потерпілого, підбіг молодий чоловік, який запитав чи він приїхав за викликом абонента «4308» і попросив від`їхати до виїзду з парковки. До автомобіля підійшов вказаний чоловік, який сів спереду, позаду сіли двоє дівчат і ще один хлопець. Хлопець, що сів спереду під час руху розмовляв по мобільному телефону. Наскільки він зрозумів, мабуть з кимось із тих, що також бив невідомого, і вони домовились ближчим часом не зустрічатись. По дорозі він розповідав, що у нього болить рука та нога від того, що він наносив удари, розповідав про свого друга, якому вибили зуби і він в травмпункті. Дівчата цього хлопця називали ОСОБА_176 , а з двох дівчат він запам`ятав ім`я однієї нХристини, а також, що конфлікт відбувся через те, що одну з дівчат, яких він перевозив, хтось образив, обливши «Кока-колою» чи шампанським. Крім того, ОСОБА_177 розповідав про бійку в середині клубу, що він з кимось бився, бо допомагав другу. Коли він проїздив поруч клубу «Токіо», ОСОБА_177 попросив його повільніше їхати, відчинивши вікна дивився за обстановкою біля клубу, при цьому сказав: «Хоч би не було жмура». Іще комусь телефонував намагаючись взнати обстановку.

У ході досудового розслідування цей свідок впізнав ОСОБА_35 як особу, яку він підвозив в ніч 25.07.2010 року від нічного клубу «Токіо» додому, що підтверджується даними, зафіксованими в протоколах впізнання та очної ставки між обвинуваченим та свідком.

Свідки ОСОБА_178 та ОСОБА_179 показали, що вони 24.07.2010 року заступили на охорону громадського порядку в нічному клубі «Токіо». Близько 02.25 год. охоронці повідомили їм про те, що в барі відбулася бійка. На місці виявили бійку приблизно між десятьма чоловіками. Разом з охоронцями нічного клубу вони розборонили їх, вивели на вулицю та викликали допомогу. Особи, які вчинили бійку перейшли через дорогу та стали навпроти входу до нічного клубу. Близько 03-ї години вони помітили, що неподалік літнього майданчика знову відбувалася бійка, тому вибігли на вулицю і викликали допомогу. На вулиці побачили невідомого, що лежав на землі та поблизу нього знаходилось приблизно сім чоловік. Вони викликали швидку допомогу. Невідомий лежав на землі і на його обличчі були сліди крові. Він ще подавав ознаки життя та стогнав. Хто саме його побив вони не бачили.

За показаннями свідків ОСОБА_180 , ОСОБА_181 та ОСОБА_182 , близько 02-ї години 25 липня 2010 року в приміщені НК «Токіо», поруч з барною стійкою, потерпілий ОСОБА_95 облив ОСОБА_128 напоєм, про що вона повідомила ОСОБА_35 , а також свого знайомого бармена закладу ОСОБА_182 , який на її прохання зробив зауваження з цього приводу ОСОБА_120 .

Вказані показання свідків узгоджуються між собою, доповнюючи один одного, тим самим, відтворюючи дійсну картину обставин події, а саме факту спричинення обвинуваченими ОСОБА_86 , ОСОБА_92 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_96 та ОСОБА_106 під час конфлікту тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_120 . Дані ушкодження наносилися, як руками так і ногами в різні частини тіла потерпілого, в тому числі і в голову. При цьому нанесення ударів відбувалось і під час перебування потерпілого на землі, тобто фактично у безпорадному стані, шляхом демонстрування грубої сили, з використанням малозначного приводу, в громадському місці та в присутності великої кількості відвідувачів розважального закладу «Токіо», ігноруючи при цьому існуючі правила поведінки в суспільстві.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події випливає, що місцем вчинення злочину є територія поруч з НК «Токіо», де і був виявлений труп ОСОБА_104 з численними тілесними ушкодженнями.

Виявлені тілесні ушкодження, зокрема, закрита черепно-мозкова травма, яка за висновком додаткової судової-медичної експертизи №51 від 29.11.2010 року, є причиною смерті потерплого ОСОБА_104 , виникла від ударно-струсової дії з ротацією, тобто мав місце наступний механізм виникнення пошкоджень мозку неодноразові удари в голову твердими тупими предметами з послідуючими струсами та ротацією голови.

Усі пошкодження головного мозку виникли від сукупності неодноразових травматичних дій в голову.

Безпосередньою причиною смерті є крововиливи в шлуночки мозку в четвертий шлуночок, де знаходяться життєво важливі центри призвели до раптової зупинки серцевої діяльності.

Вказані тілесні ушкодження виникли від неодноразових ударів твердими тупими предметами (не менше 23 ударів) та за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смертельна черепно-мозкова травма, що призвела до смерті ОСОБА_104 , виникла незадовго до настання смерті, по часу відповідає не більше 30 хвилинам до моменту настання смерті.

Травми грудної клітини утворилися не менше, як від одного удару твердим тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути взута нога, кулак та інші подібні предмети, виникли незадовго до настання смерті та за своїм характером відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричиняють тривалий розлад здоров`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Пошкодження у вигляді: садна бокової поверхні грудної клітки справа по середній аксілярній лінії в проекції реберної дуги, крововиливу в підключичній ділянці справа, крововиливу в ділянці правої лопатки, крововиливу по задній поверхні шиї в середній частині, крововиливу в м`які тканини між передньою аксілярною та середньо-ключичною лініями справа, крововиливу в м`язи задньої поверхні шиї зліва, крововиливу поперекової ділянки зліва виникли від неодноразових ударів (не менше 7-ми ударів) твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею та відносяться до легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Виявлені крововиливи в проекції з п?ясно-фалангового суглобу по тильній поверхні, на фоні якого забійна рана, виникли по механізму удару твердим тупим предметом з гранню або при ударі об такий та відносяться до легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Садна по передній поверхні лівого та правого колінних суглобів виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удар-ковзання, незадовго до настання смерті, з більшою вірогідністю при падінні та ударі передньою поверхнею колінних суглобів об дорожнє покриття та відносяться до легкого тілесних ушкодження та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

З урахуванням характеру та локалізації ушкоджень головного мозку врятувати життя ОСОБА_91 при наданні вчасної медичної допомоги, було неможливо, бо крововиливи в шлуночки мозку, в четвертий шлуночок та забій довгастого мозку, де знаходяться життєво важливі центри призвели до раптової зупинки серцевої діяльності.

На переконання судово-медичного експерта ОСОБА_183 , допитаного в суді першої інстанції, неможливо встановити, від яких саме ударів були спричинені тілесні ушкодження, які призвели до настання смерті потерпілого, через відсутність ознак точок прикладання ударів на оболочках мозку. Будь-який удар в область голови, що супроводжувався різкою ротацією, міг призвести до розриву судин і внутрішньочерепного крововиливу. В той же час, враховуючи, що після нанесення потерпілому ударів біля паркану ЗАТ «Кондфіл», він міг вчиняти активні дії та спілкуватись, вірогідніше за все смертельні травми йому було заподіяно в ході останнього побиття, тобто поблизу літнього майданчика НК «Токіо».

Даючи правову оцінку діям обвинувачених ОСОБА_142 , ОСОБА_184 , ОСОБА_143 , ОСОБА_185 , ОСОБА_153 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 та ОСОБА_188 за епізодом вчинення злочинів 25 липня 2010 року, місцевий суд дійшов висновку про необхідність розмежування їхніх дій за характером спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_120 . Відтак, перекваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_29 і ОСОБА_31 з п.п.4, 7, 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України як заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, а ОСОБА_28 і ОСОБА_33 на ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто такого, яке не є не безпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 у вчиненні злочину, передбаченого п.п.4, 7, 12 ч.2 ст.115 КК України, суд першої інстанції виправдав за недоведеністю їх участі у вчиненні вказаного злочину.

На думку колегії суддів, місцевий суд з достатньою повнотою встановивши та дослідивши фактичні обставини за даним епізодом, дав неправильну юридичну оцінку діям обвинувачених.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, на тілі потерпілого ОСОБА_104 були виявлені численні ушкодження різного ступеня тяжкості (легкі, середні, тяжкі), які стали результатом спільних та узгоджених дій обвинувачених ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_28 та ОСОБА_135 . Адже кожен із них спричиняв тілесні ушкодження потерпілому, тим самим вносив свій вклад в кінцевий результат, що в підсумку призвело до смерті ОСОБА_116 . У свою чергу, дані ушкодження завдавались в межах єдиного часового проміжку, без відчутної різниці в інтенсивності дій кожного із вищевказаних обвинувачених. По суті такі дії обвинувачених були складовою єдиного злочинного задуму, а тому їх неможливо виокремити й окремо кваліфікувати.

Нанесення тілесних ушкоджень потерпілому всіма обвинуваченими підтверджується як показаннями свідків, так і самими обвинуваченими, кожен із яких намагався вказати на більшу провину інших, аніж на свою. Але разом з тим, слід зазначити, що такими показаннями обвинувачені взаємно доповнювали один одного, й по суті розкривали зміст та спрямованість їх злочинного наміру, який зводився до того, щоб умисно заподіяти потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно встановлювати суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Відповідно до змісту частини 2 статті 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у частині 1 статті 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний тяжкі тілесні ушкодження і похідний смерть), психологічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Про наявність в діях обвинувачених умислу, спрямованого саме на спричинення ОСОБА_91 тяжкого тілесного ушкодження, на переконання колегії суддів, вказує те, що злочинні дії продовжувалися протягом значного часу, те, що потерпілий ОСОБА_95 належного опору не чинив, більше того, неодноразово, як слідує з показань свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_113 , ОСОБА_112 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , падав на землю внаслідок нанесених йому численних ударів, а в подальшому і зовсім перебував фактично у безпорадному стані, адже, знаходячись на землі, в оточенні групи людей, які наносили одночасно численні удари як руками, так і ногами в різні частини тіла, в тому числі і в голову, не маючи будь-якої змоги оборонятися, що власне виключало необхідність спричинення такої значної кількості тілесних ушкоджень для подолання опору потерпілого та можливості покликати на допомогу чи звернутися за такою. Крім того, обвинувачені жодних заходів щодо відвернення настання для потерпілого шкідливих наслідків, в тому числі виклику швидкої медичної допомоги, не забезпечили, а після бійки, залишити потерпілого на землі, а самі розійшлися.

При встановленні спрямованості умислу обвинувачених, колегія суддів враховує також дані щодо інтенсивності нападу, кількості, локалізації поранень, сили ударів і нанесення їх в життєво важливі органи.

Досить важливе значення відігравало й те, що всі обвинувачені є професійними спортсменами, мають спортивні звання, відповідно частина з них кандидатів та майстрів спорту з боксу, що дає додаткові підстави вважати нанесені ними удари потерпілому особливо небезпечними та із значною силою.

Таким чином, встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_54 , ОСОБА_57 , ОСОБА_89 , ОСОБА_28 та ОСОБА_55 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження (завдавши численні удари, з прикладанням значної сили, в тому числі в життєво важливі органи потерпілого ОСОБА_104 ), вчиненого групою осіб, що призвело до смерті останнього.

Сукупність всіх вказаних обставин вчинення злочину, спосіб, кількість, характер і локалізація поранень, які супроводжувалися значною крововтратою, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинувачених та потерпілого, що передувала події, їх стосунки, вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинувачених, спрямовані на спричинення ОСОБА_91 саме тяжких тілесних ушкоджень.

Водночас, спричинення потерпілому великої кількості ударів, зокрема й, ногами, в різні частини тіла, частина з яких призвела до тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого, ще не свідчить, на переконання колегії суддів, про наявність у обвинувачених умислу на вбивство.

Так, обвинувачені як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду справи вказували на небажання настання наслідків у виді смерті ОСОБА_116 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_29 перебував з потерпілим у товариських відносинах до цієї події, що підтвердили свідки ОСОБА_125 і ОСОБА_189 .
Також, на думку колегії суддів, органами досудового слідства не здобуто доказів про те, що обвинувачені до початку бійки, якимось чином домовлялись чи узгоджували подальші дії, адже самі бійки відбувалися спонтанно, внаслідок суперечок, ініціатором виникнення яких в більшій мірі виступав саме потерпілий. Характер конфліктів як у приміщенні НК «Токіо», так і біля нього, супроводжувався словесною перепалкою з подальшим застосуванням фізичної сили.
Таким чином, вказані обставини перебігу подій злочинів беззаперечно не вказують на те, що умисел обвинувачених був спрямований саме на позбавлення потерпілого життя.

Отже, висновки сторони обвинувачення про попередню змову на вбивство потерпілого, ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому в силу положень ст.62 Конституції України тлумачаться на користь обвинувачених.
Оцінка та аналіз наведених вище доказів дає підстави колегії суддів апеляційного суду кваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_28 та ОСОБА_33 , за епізодом від 25 липня 2010 року біля НК «Токіо» за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Вказане свідчить про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам кримінального правопорушення, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів і особам обвинувачених.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_29 та ОСОБА_31 про непричетність до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_91 жодним чином не спростовують висновків суду про вчинення ними разом з іншими обвинуваченими цих злочинів.
Показання свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 та обвинувачених ОСОБА_33 , ОСОБА_34 про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_29 та ОСОБА_102 потерпілому ОСОБА_91 узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи та долученими до протоколів допитів і слідчих дій схемами розташування обвинувачених при нанесенні ударів потерпілому ОСОБА_91 , з яких слідує, що ОСОБА_29 та ОСОБА_53 перебували поруч з головою потерпілого, коли наносили йому удари. Про це безпосередньо підтвердив обвинувачений ОСОБА_190 .

Небезпечний характер нанесених потерпілому ударів вказаними обвинуваченими підтверджується і даними, зафіксованими в протоколах відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_33 і ОСОБА_191 .

Об`єктивність цих показань та процесуальних документів органу досудового розслідування у колегії суддів сумніву не викликають та повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_29 та його захисника про те, що ОСОБА_29 не знаходився поблизу ОСОБА_104 під час його побиття біля літньої палатки НК «Токіо», та що обвинувачення в цій частині ґрунтується на припущеннях.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_31 та його захисника ОСОБА_22 про неповноту перевірки обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_91 та неправильну оцінку судом доказів, а саме показань свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 та обвинувачених ОСОБА_33 і ОСОБА_34 , які дозволяють зробити беззаперечний висновок про винуватість ОСОБА_31 , є необґрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами, яким дана належна правова оцінка.

Будь-яких підстав сумніватись в достовірності показань обвинувачених ОСОБА_33 і ОСОБА_34 та вказаних свідків у суду не було. При перевірці справи колегією суддів не встановлено підстав для обмови ОСОБА_29 і ОСОБА_31 вищеназваними особами.
Як видно зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_19 , ним заперечується причетність обвинуваченого ОСОБА_35 до злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, з посиланням на те, що дослідженими доказами не доведено його участі у вчиненні хуліганських дій.

Така позиція сторони захисту, на переконання колегії суддів, не заслуговує на увагу, та спростовується наступним.

Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_35 під час побиття потерпілого ОСОБА_104 у ході останньої бійки, тобто поблизу літнього майданчика НК «Токіо», колегія суддів враховує показання свідків ОСОБА_119 , ОСОБА_112 , ОСОБА_192 .

Вони, зокрема, показали, що ОСОБА_89 знаходився серед тих обвинувачених, які обступили потерпілого і наносили йому удари. Підстав не вірити таким показанням свідків у колегії суддів немає і вони також підтверджуються показаннями обвинувачених ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та даними, які зафіксовані в протоколі відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_33 та його захисника.

Не можна погодитися і з доводами захисника ОСОБА_20 про непричетність ОСОБА_32 до вчинення хуліганських дій, оскільки всі обвинувачені за даним епізодом, за виключенням ОСОБА_27 , грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та поводилися особливо зухвало. ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 розпочинали бійку з потерпілим з малозначного приводу, а ОСОБА_89 та ОСОБА_57 , приєднуючись до неї, не могли не розуміти, що вони, демонструючи грубу силу в громадському місці та в присутності великої кількості відвідувачів розважального закладу, ігнорують існуючі правила поведінки в суспільстві, проявляють відверту зневагу до громадян та порушують їх спокій.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_57 , ОСОБА_67 обвинувачується в тому, що разом з ОСОБА_27 , який на початку 2009 року з метою отримання контролю над криміногенною обстановкою у м. Хмельницькому вирішив створити організовану злочинну групу з числа спортсменів, які б могли виконувати його злочинні накази та вчиняти злочини у складі організованої групи.

Основна мета ОСОБА_27 у створенні організованої групи полягала в тому, що група осіб більше трьох чоловік, об`єднана єдиним умислом щодо вчинення хуліганства, зможе ефективно впливати на обрані ним об`єкти підкорення, тобто організована група, носячи у собі об`єднаний характер вчинення хуліганства, буде мати більший вплив щодо деморалізації потерпілих і затруднить чинити ними опір, та в результаті таких дій буде досягнутий максимальний бажаний для нього і членів організованої групи ефект.

Відповідно до розробленого ОСОБА_27 єдиного плану, діяльність групи полягала у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, зухвалій та нахабній поведінці під час перебування в місцях масового відпочинку громадян, відкритої демонстрації власної фізичної сили, зневаги та умисного невиконання встановлених правил поведінки в громадських місцях, з метою провокування конфліктів із охороною закладів та іншими громадянами для подальшого прилюдного їх приниження та заподіяння тілесних ушкоджень.

Вказані сплановані, умисні дії учасників організованої групи були направлені на дестабілізацію нормальної роботи розважальних закладів міста, зниження їх рейтингу серед відвідувачів, що в свою чергу приводило до зменшення прибутків, та навпаки, в той же час демонструвало власникам цих закладів та їх адміністрації, що добрі відносини з членами організованої групи, надання їм дозволів на вчинення дій, які іншим особам вчиняти заборонено (безкоштовного входу у заклад, недотримання вимог щодо одягу (дрескоду), несплата замовлень та ін.) є запорукою спокійної роботи закладу, відсутність конфліктів у ньому і тим самим не тягне зменшення прибутків, а також те, що члени організованої групи, як реальна авторитетна кримінальна сила, зможе забезпечити їм стабільну, безперешкодну діяльність, та в разі виникнення конфліктних ситуацій з конкуруючими групами для підтримання власного авторитету зможуть їх вирішити шляхом переговорів чи сили.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_27 , користуючись кримінальним авторитетом, який він здобув під час відбуття покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.144 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.), в Копичинській виправній колонії № 112 Тернопільської області в період з 1998 року по 2001 рік, де за свої добре виражені лідерські риси та організаторські здібності, був так званим «наглядачем» за вказаною колонією, у 2009 році розповів про свій злочинний план своїм знайомим, а саме: спортсмену-боксеру ОСОБА_28 , кандидату в майстри спорту з боксу ОСОБА_29 та майстру спорту з боксу ОСОБА_193 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницького злочину, і запропонував їм створити організовану групу для укріплення, як його власного кримінального авторитету, так і особисто їх, шляхом демонстрації переваги у силі та здатності вирішувати конфлікти у кримінальному середовищі, залякуванні осіб, які могли становити потенційний інтерес чи загрозу для учасників групи та інших осіб, зухвалої демонстрації зневаги до існуючих норм поведінки та відкритого ігнорування правоохоронних органів, з метою отримання матеріальної вигоди при вирішенні вказаних питань, на що останні дали свою згоду.

Усвідомлюючи, що реалізація такого злочинного плану пов`язана із вчиненням численних протиправних дій, які потребують значних людських та матеріальних ресурсів, ОСОБА_27 довів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_193 про необхідність підібрати до створеної ними організованої групи нових членів з кола спортсменів-боксерів, які б могли зорганізуватися під його керівництвом для спільної діяльності, з метою безпосереднього вчинення середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких злочинів як виконавців цієї організованої групи.

ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_67 , діючи на виконання вказівки ОСОБА_27 , підібрали з числа своїх знайомих мешканців м. Хмельницького, учасників злочинної організованої групи, які за своїми особистими, професійними та діловими якостями мали здатність реалізувати розроблений ОСОБА_27 та схвалений ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_74 план злочинної діяльності.

Так, упродовж 2009 року до складу організованої злочинної групи під керуванням ОСОБА_27 , крім ОСОБА_36 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , добровільно увійшли вихованці дитячо-юнацької спортивної школи №2 „Авангард: майстер спорту з боксу ОСОБА_53 , який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та схильний до вчинення правопорушень, спортсмен-боксер ОСОБА_54 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та адміністративної відповідальності за розпиття спиртних напоїв в громадських місцях, майстер спорту з боксу ОСОБА_90 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство та розпиття спиртних напоїв в громадських місцях, майстер спорту з боксу ОСОБА_55 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство та розпиття спиртних напоїв в громадських місцях, кандидат у майстри спорту з боксу ОСОБА_57 та інші невстановлені в ході досудового слідства особи, відносно яких виділено окреме провадження.

Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних, внутрішніх зв`язках між її учасниками як на особистому так і спортивно-професійному рівнях, організованістю, розробленням єдиного плану з розподілом функцій учасників групи, усвідомленням своєї причетності до відомої, впливової, згуртованої групи, членів якої бояться у місті та здатної фізично покарати осіб, які будуть протистояти членам групи.

ОСОБА_67 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 за вказівкою ОСОБА_27 довели до відома ОСОБА_48 , ОСОБА_194 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_50 та невстановленим слідством особам розроблений єдиний план з розподілом ролей та функцій учасників групи, направлених на досягнення цього плану усіма учасникам групи.

Згідно розробленого плану та розподілених функцій, ОСОБА_27 взяв на себе роль організатора та виконавця, а ОСОБА_67 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_90 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_57 та невстановлені слідством особи виступили виконавцями злочинів.

Відповідно до розробленого плану вчинення злочинів, відомого, схваленого і підтриманого всіма членами організованої групи, ОСОБА_27 , як організатор і керівник організованої групи, займався організаційно-контролюючою діяльністю, забезпечував безпеку безпосередніх виконавців, керував організованою групою та виробляв тактику, напрямки вдосконалення злочинної діяльності, забезпечував внутрішню і зовнішню безпеку групи, використовуючи тісні зв`язки і зрощування з комерційними структурами для заняття злочинною діяльністю, давав вказівки членам групи щодо вчинення хуліганських дій на території розважальних закладів м. Хмельницького, керівництво яких не виявляло бажання виконувати умови ОСОБА_27 щодо надання права усім членам організованої ним злочинної групи на безкоштовний прохід та поведінку всупереч встановленим правилам.

Таким чином, ОСОБА_27 , ОСОБА_67 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_90 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_57 та невстановлені слідством особи, упродовж 2009 року зорганізувались для спільної злочинної діяльності у стійку організовану злочину групу, яка стала відома в м. Хмельницькому під умовними назвами «Боксери» чи «Група Моста» і, згідно розподілених між собою ролей, були готові до вчинення будь-яких злочинів.

З літа 2009 року для підтримання авторитету організованої групи як реальної кримінальної сили, її членами через співака-репера ОСОБА_163 , відомого серед мешканців м. Хмельницького як «Макс ТТ», за його ж текстами, оспівувалась існуюча організована група, яку слід боятись та поважати. ОСОБА_165 виконував такі пісні у місцях масового відпочинку громадян м. Хмельницького, зокрема, серед підростаючої молоді, світогляд та життєві цінності яких знаходились ще на етапі активного формування. Такі пісні, як «Дєлай вєтєр», «Кримінал», «Надо заплатить», «Если тебе не страшно», «Твой палач», «Я рожден побеждать» у виконанні ОСОБА_163 зміцнювали кримінальний авторитет групи «Боксерів» чи «Групи Моста» у місті, пробуджували бажання та викликали рішучість і зміцнення наміру у інших членів організованої групи до виконання розробленого злочинного плану вчиняти хуліганські дії, направлені на дестабілізацію нормальної роботи розважальних закладів міста.

Члени організованої злочинної групи в період з 2009 року до 25 липня 2010 року діяли як в повному, так і в неповному складі групи.

Проте, на переконання суду першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів апеляційного суду, наведені обставини не знайшли свого підтвердження дослідженими в суді доказами, а тому обтяжуюча покарання обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 та ОСОБА_34 обставина вчинення злочинів організованою групою, за всіма епізодами обвинувачення, визнаного судом доведеним, виключена.

Згідно з ч.3 ст.28 КК України, під організованою групою належить розуміти внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки.

Відповідно до роз`яснень п.п.1, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукання співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складення плану, визначення способів його виконання. Проте основною метою організатора такої групи (організації) є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.

Суди мають досліджувати докази не лише стосовно конкретних злочинів, а й щодо тих ознак, які вказують на їх вчинення саме організованою групою чи злочинною організацією щодо виду об`єднання, мети його створення і плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам групи, тривалості існування, матеріальної бази, кількісного складу, вербування нових членів, структури та ієрархії об`єднання, наявності в нього корупційних зв`язків, існування певних правил поведінки його членів, розподілу між ними функцій тощо. При розгляді багатоепізодних справ судам слід установлювати, на якому етапі злочинної діяльності об`єднання набуло ознак стійкого і до якого саме виду воно належить, маючи на увазі, що нерідко об`єднання зазнає таких змін після вчинення ряду злочинів у простих формах співучасті (групою осіб або групою осіб за попередньою змовою).

Таким чином, організована злочинна група передбачає стійке об`єднання з чітким плануванням дій, розподілом ролей між її учасниками, розроблення та планування дій.

Водночас, наведені досудовим слідством обставини вчинення цими особами злочинів у складі організованої злочинної групи з числа спортсменів, створеної ОСОБА_27 , з метою контролю над криміногенною обстановкою у м. Хмельницькому та згідно з розробленим планом, діяльність якої полягала у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, зухвалій та нахабній поведінці під час перебування в місцях масового відпочинку громадян, відкритої демонстрації власної фізичної сили із охороною закладів та іншими громадянами для подальшого прилюдного їх приниження та заподіяння тілесних ушкоджень, не знайшли свого підтвердження дослідженими в апеляційному суді доказами.

Обвинувачені, кожен зокрема, заперечували свою причетність і участь в діяльності організованої групи.

При цьому кожен з обвинувачених, визнаючи спільне знайомство, а з окремими і дружні стосунки, пов`язані з проживанням по сусідству, заняттям спортом, спільним проведення часу, наявністю спільних друзів, заперечували про свою обізнаність щодо дій окремих обвинувачених, пов`язаних із вчиненням кримінальних правопорушень в різних місцях м. Хмельницького і в різний час. Такі їх твердження будь-якими доказами не спростовано, тому одночасна їх присутність на місці вчинення кримінального правопорушення обґрунтовано визнана судом недостатнім доказом наявності в їх діях ознаки організованої групи.

Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і посилання прокурора на існування єдиного плану та його змісту, відомого і схваленого всіма учасниками групи щодо вчинення хуліганських дій, що було створене стійке об`єднання обвинувачених, між ними були міцні внутрішні зв`язки, підпорядкування встановленим загальним правилам поведінки, розподіл функцій між ними. Як було встановлено судом, вчинені обвинуваченими злочини за окремими епізодами мали очевидний, спонтанний характер, в їх діях були відсутні будь-які ознаки планування та зв`язку, який би свідчив про послідовність чи взаємопов`язаність дій обвинувачених.

Суд обґрунтовано відхилив, на підтвердження вказаної обставини, показання свідків ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , бо вони є неконкретними і непослідовними. Посилаючись на факти неправомірної поведінки обвинувачених в розважальних закладах, вони не змогли вказати на кого-небудь з них, як таких, що вчиняли протиправні дії.

Не містять відомостей про ознаки організованої групи і показання свідка ОСОБА_197 , допитаного судом, який лише підтвердив знайомство з окремими обвинуваченими, їх спілкування і товариські відносини між собою, обумовлені спільними заняттями спортом та відпочинком.

Таким чином, в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено у діях обвинувачених тих ознак, які вказують на вчинення злочинів саме організованою групою, мети її створення, правил поведінки та характеру стосунків, які б забезпечували їх зорганізованість, а тому місцевим судом обґрунтовано встановлено і належним чином мотивовано, що ОСОБА_27 , ОСОБА_67 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_55 , ОСОБА_54 та ОСОБА_57 діяли не у складі організованої групи, оскільки не встановлена наявність постійних міцних внутрішніх зв`язків між обвинуваченими, спільних правил поведінки, виділення серед них організатора чи керівника групи, чіткого визначення ролі кожного з них, високого рівня узгодженості їх дій та єдиного плану, який був би доведений до їх відома.

У свою чергу прокурор у поданій апеляційній скарзі вдався лише до перелічення визначених у ч.3 ст.28 КК України ознак організованої злочинної групи. При цьому конкретних доказів на підтвердження її стійкості, здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти внутрішнім чи зовнішнім факторам, що можуть її дезорганізувати, не навів, як і не навів переконливих доказів того, що обвинувачені діяли за усім їм відомим та заздалегідь розробленим планом, який би у кожному випадку передбачав чіткий розподіл функцій усіх учасників щодо його досягнення та кінцевої мети.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок місцевого суду щодо обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 в частині кваліфікації їх дій, призначеного покарання і вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_64 скасувати та ухвалити новий вирок.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_48 , ОСОБА_52 , ОСОБА_47 , ОСОБА_46 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 за вчинення злочинів, наведених у вироку, колегія суддів враховує, тяжкість скоєних ними злочинів, дані про осіб обвинувачених, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так обвинувачені, кожен зокрема, вчинили злочини, які в силу приписів ст.12 КК України є тяжкими та середньої тяжкості, за місцем проживання обвинувачені характеризуються позитивно, на обліку в обласних психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебувають, за виключенням ОСОБА_30 , який перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 15.05.2009 року з приводу побутового пияцтва, без синдрому залежності.

Обвинувачені ОСОБА_55 , ОСОБА_90 та ОСОБА_198 мають вагомі досягнення та звання в спорті. Неодноразово, гідно захищали честь області та України на республіканських та міжнародних змаганнях.

Колегія суддів бере до уваги стан здоров`я обвинувачених та їх сімей, зокрема, важкі хронічні захворювання у ОСОБА_35 , та наявність у ОСОБА_29 і ОСОБА_35 одного із батьків-інвалідів, а також факт виховання без батька ОСОБА_32 та ОСОБА_135 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_28 та ОСОБА_35 , суд визнає часткове відшкодування ними заподіяної вчиненням злочину моральної шкоди потерпілій ОСОБА_59 відповідно 5 000 грн. і 11 000 грн.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України апеляційним судом не встановлено.

При цьому колегія суддів не погоджується з висновками органів досудового розслідування та прокурора про наявність в діях обвинувачених таких обтяжуючих покарання обставин, як вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою, повторно, тяжкі наслідки завдані злочином, вчинення злочину з особливою жорстокістю, оскільки вказані обставини впливають на кваліфікацію вчинених злочинів, що в силу ч.4 ст.67 КК України, виключає можливість їх повторного врахування, як обставин, що обтяжують покарання, при призначенні такого.

Разом з тим, в матеріалах провадження не встановлено жодного належного та об`єктивного доказу перебування обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння; не навів таких доказів і прокурор, не встановлено таких і в процесі апеляційного розгляду. За таких обставин, така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, підлягає виключенню з обвинувачення.

Органами досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_48 , ОСОБА_50 , ОСОБА_47 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , за ст.296 ч.2 КК України, ОСОБА_28 , ОСОБА_46 , ОСОБА_29 за ст.296 ч.2, ч.3 ст.296 КК України інкриміновано вчинення хуліганства, яке супроводжуються особливою зухвалістю та ще й винятковим цинізмом.

Проте, за змістом диспозиції ч.1 ст.296 КК України особлива зухвалість та винятковий цинізм є самостійними складами злочину.

Як свідчать матеріали справи, злочинних дій, що супроводжувалися винятковим цинізмом, у ході досудового слідства та у судовому засіданні не виявлено.

Однак, органи досудового слідства та прокурор зайво зазначили таку ознаку вчиненого злочину, як його скоєння з винятковим цинізмом.

Отже, з обвинувачення інкримінованого ОСОБА_48 , ОСОБА_50 , ОСОБА_47 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_28 , ОСОБА_46 , ОСОБА_29 підлягає виключенню висновок органів досудового слідства та прокурора про наявність їх в діях такої кваліфікуючої ознаки вчиненого злочину як винятковий цинізм.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчинених кожним з обвинувачених злочинів, усіх відомостей про осіб обвинувачених, конкретних обставин провадження, ролі кожного з них при вчиненні злочинів, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, апеляційний суд приходить до висновку про доцільність призначення кожному з них покарання в межах санкцій Особливої частини Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі.

Водночас обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_53 , ОСОБА_90 , ОСОБА_55 , ОСОБА_54 , ОСОБА_57 та ОСОБА_89 відповідно до ч.5 ст.74 КК України підлягають звільненню від покарання за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.3, 296 ч.2 КК України (за епізодами хуліганських дій 21 грудня 2009 року та 25 липня 2010 року відповідно) з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності 5 років у разі вчинення злочинів середньої тяжкості.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_199 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, внаслідок якого настала смерть близької для неї людини, а саме чоловіка, на суму 500 000 грн., який ніхто з обвинувачених не визнав, суд керується вимогами ч.2 ст.1168 ЦК України, відповідно до яких: моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню позовні вимоги ОСОБА_64 дружини загиблого ОСОБА_116 .

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_64 , колегія суддів враховує характер і тривалість моральних страждань, пов`язаних з непоправною втратою чоловіка. Також суд бере до уваги показання потерпілої ОСОБА_64 , що про смерть чоловіка вона дізналась, перебуваючи в лікарні у зв`язку з пологами, пережила від цього тяжкий нервовий стрес, який істотно погіршив і без того важкий стан її здоров`я після народження дитини. На її утриманні залишилось двоє малолітніх дітей, які через смерть батька втратили годувальника.

За таких обставин, апеляційний суд, повністю задовольняючи позов, керуючись принципами відповідності, розумності та справедливості, вважає, за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 на користь ОСОБА_64 кошти у сумі 500 000 грн.

З огляду на те, що потерпілий ОСОБА_118 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а сума моральної шкоди, спричиненої особі, в силу вимог закону спадкуванню не підлягає, тому колегія суддів апеляційного суду за таких обставин позбавлена можливості вирішити апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_200 щодо збільшення позовних вимог у цій частині.

Однак, з урахуванням того, що смерть ОСОБА_104 настала внаслідок протиправних дій ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , то розмір, визначеної на користь ОСОБА_39 моральної шкоди підлягає відшкодуванню солідарно зі всіх обвинувачених.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 413, 414, 418, 419, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_31 , захисника ОСОБА_38 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_31 , обвинуваченого ОСОБА_29 , захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_29 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_35 , захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_32 , прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_39 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року щодо обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_42 , ОСОБА_63 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 в частині кваліфікації їх дій, призначеного покарання і вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_64 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_28 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 296 ч.3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України;

- за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_29 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 296 ч.3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України;

- за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два)роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_42 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2, 296 ч.3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України;

- за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_43 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_40 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_41 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_44 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 місяців;

- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_45 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяці, від якого звільнити на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим: ОСОБА_28 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 обчислювати з 15 січня 2019 року.

Зарахувати обвинуваченим у строк призначеного кожному з них покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, відповідно: ОСОБА_46 , ОСОБА_47 з 25 липня 2010 року, ОСОБА_51 з 11 серпня 2010 року, ОСОБА_28 , ОСОБА_52 з 13 серпня 2010 року; відносно них всіх по 17 листопада 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року та відносно них всіх з 20 липня 2015 року по 26 січня 2016 року включно один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_50 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення: з моменту затримання 25 липня 2010 року по 17 листопада 2013 року включно та з 31 липня 2018 року по 14 січня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 20 липня 2015 року по 26 січня 2016 року включно один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_29 та ОСОБА_48 у строк призначеного кожному з них покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання: з 13 серпня 2010 року по 19 липня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 20 липня 2015 року по 26 січня 2016 року включно один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Уважати засуджених ОСОБА_29 та ОСОБА_31 такими, що відбули призначене судом покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_50 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Змінити обвинуваченим ОСОБА_28 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_49 та ОСОБА_51 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши їх під варту в залі апеляційного суду негайно.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину потерпілій ОСОБА_59 , задовольнити.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 на користь потерпілої ОСОБА_64 500 000 грн. моральної шкоди, на користь потерпілого ОСОБА_39 125 000 грн., в задоволенні решти цивільних позовів відмовити.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , з метою забезпечення цивільних позовів, до повного відшкодування спричинених злочинами збитків залишити без змін.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженими, які утримуються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.

Судді: