Справа № 481/106/19
Провадж.№ 1-кп/481/74/2019
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

22 січня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000648 від 23 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ,

встановив:
В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2019 р. справу передано судді ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 23 січня 2019 року об 11 годині 30 хвилин.

Ухвалою судді від 21 січня 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22 січня 2019 року 15 годину 30 хвилин..

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не працевлаштований, що унеможливлює внесення ним застави; застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Тому з метою усунення небезпеки впливу обвинуваченого на вказаних осіб, слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив клопотання прокурора. Стверджував, що тяжко хворіє та потребує додаткового лікування, а тому не може перебувати під вартою. Більше того просить суд відкласти розгляд такого клопотання через відсутність у підготовчому судовому засіданні його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 було забезпечено його право на захист шляхом призначення, в порядку ст.ст. 49,53 КПК України, захисника.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просить суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що прокурор в підготовчому судовому засіданні не довів ризики, передбачені КПК України, а належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити інший, більш мякий запобіжний захід. Просить суд врахувати стан здоровя обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, проаналізувавши клопотання прокурора, заслухавши його думку, позицію захисника, обвинуваченого, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 23.01.2019 р. Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали ризи, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інший злочин.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором в підготовчому судовому засіданні доводи для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Суд не бере до уваги доводи захисника та обвинуваченого про неможливість утримання останнього у слідчому ізоляторі за станом здоров`я, які жодним чином не доведені, відтак в суду відсутня інформація про те, що ОСОБА_4 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора і йому не може бути надана належна медична допомога.

Так само, суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про порушення його права на захист у зв`язку з відсутністю у підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора його адвоката ОСОБА_6 , оскільки судом йому було забезпечено таке право в порядку ст.ст. 49, 53 КПК України.

Більше того, відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного йому для проведення однієї процесуальної дії адвоката суд не приймає, виходячи із того, що на початку судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 висловив необхідність у користуванні ним правовою допомогою, що було забезпечено судом шляхом залучення захисника за призначенням для проведення окремої процесуальної дії розгляду клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Крім цього в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 при його відмові від призначеного захисника, надано час для конфіденційного спілкування із призначеним адвокатом ОСОБА_5 . Судом також роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що залучення захисника відбувається лише для проведення однієї процесуальної дії, а не для подальшого його захисту від пред`явленого йому обвинувачення.

Відтак, судом дотримано усіх норм чинного процесуального законодавства для забезпечення дотримання права обвинуваченого на захист, а відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника за призначенням суд розцінює як зловживання останнім своїми процесуальними правами та намаганням уникнути можливості вирішення питання про продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, в клопотанні обвинуваченого та його захисника про застосування домашнього арешту слід відмовити, виходячи з наступного.

Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; не працевлаштований, застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.

На підставі викладеного, та, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 22 березня 2019 року.
Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_5 та скерувати начальникудержавної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1