ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/611/19 Справа № 180/626/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000191 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді обрано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 червня 2019 року та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 76 840 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 та ч.2 ст. 289 КК України, та встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів один з яких є тяжким, за який законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, вчинив злочини в період невідбутого покарання, не працює, не одружений, не має утриманців, тому слідчий суддя зазначив, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього. Визначаючи розмір застави слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного, наявність ризиків та вимоги ст. 182 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що рішення слідчого судді є незаконним, оскільки підозра стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 та ч.2 ст. 289 КК України, є необґрунтованою, а встановлені ризики відсутні або низькі, так як його підзахисний хворіє, має постійне місце проживання, дружину, за час досудового розслідування не порушив обов`язків, тому не буде переховуватися, а також захисник вказує, що усі речові докази та документи в кримінальному провадженні зідрані. Крім того захисник вказує, що його підзахисний за місцем проживання характеризується позитивно, тому зазначає про наявність підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В апеляційному суді захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Марганецьким відділенням поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000191 від 22 березня 2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України.(а.с.5-7)
13 листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів.(а.с.28-30)
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, а саме: протоколами огляду місця події від 22 березня 2018 року та 08 серпня 2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; висновками експертиз № 1/8.6/1834 від 16 травня 2018 року, №1/8.6/3363 від 18 вересня 2018 року, №15/12.2/285 від 07 вересня 2018 року; протоколами огляду предмета від 08 та 15 серпня 2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. (а.с.8-12, 15-19, 22-23)
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування; впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та середньої тяжкості злочину, де за тяжкий злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, вчинив злочини в період невідбутого покарання, не працює, не одружений та не має утриманців.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Істотних порушено вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3