Справа № 346/446/19
Провадження № 1-кп/346/265/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 29 січня 2019 року про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, депутатом не обирався,
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК україни,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2018 року близько 12 год. 30 хв. обвинувачений перебуваючи у центральній частині с. Коршів Коломийського району, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, під час прийняття слідчим слідчого відділення Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив слідчому про відкрите викрадення у нього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мобільного телефону марки та моделі "Xiaomi Redmi 5+", тобто про вчинення щодо нього вказаними особами відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою.
Цього ж дня, близько 17 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи в приміщенні службового кабінету № 13 Коломийського відділу поліції, що в м. Коломия по вул. Шевченка, 11А, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, був допитаний слідчим в якості потерпілого в межах кримінального провадження, відомості про яке 14 жовтня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000989 та надав завідомо неправдиві показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, викрививши обставини та факти, які мали важливе значення для розслідування, звинувативши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні тяжкого злочину, що не відповідало дійсності.
У підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим та прокурором, згідно якої сторони дійшли згоди щодо формування підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного правопорушення. Також сторонами, що уклали угоду, визначено узгоджене покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме : покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 384 КК України у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді двох років позбавлення волі із застосуванням до обвинуваченого ст. 75 КК України, згідно якої, враховуючи особу обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання ним винуватості, сторони дійшли згоди про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до статей 468 та 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального законодавства України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в документі міру покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні беззастережно визнавши себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України також просить вказану угоду затвердити і призначити покарання та інші передбачені нею заходи, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Всі передбачені законодавчі наслідки укладення такої йому зрозумілі, укладена добровільно. Дану обставину також підтвердив його захисник адвокат ОСОБА_11 .
Аналіз матеріалів даного кримінального провадження та угоди дає суду підстави її затвердити.
Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_12 у діях, що кваліфікуються за ст. 383 ч. 2 КК України, як завдомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині та за ст. 384 ч. 2 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, поєднане із обвинуваченням у тяжкому злочині.
При обранні виду покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом"якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
До обставин, що пом"якшують покарання суд відносить - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, хворіє тяжким захворюванням, яке вимагає постійного лікарського контролю та медикаментозного лікування, а тому за даних обставин суд вважає можливим застосувати до винуватої особи ст. 75 КК України та звільнити її від відбуття покарання на умовах угоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 474, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2019 року укладену між прокурором Коломийської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за № 0000082 від 29 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання :
- за ч. 2 ст. 383 КК України - два роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 384 КК україни - один рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу Коломийського міськрайонного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області;
- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з"являтися для реєстрації у вказаний орган з визначеною ним періодичністю.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд з підстав передбачених п. 1, 2, ч.4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_13