Єдиний унікальний номер 341/1678/18
Номер провадження 1-кп/341/150/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження № 0000268 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, військовозобв`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд,-

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено за таких обставин:

27.08.2018 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_4 керуючи легковим автомобілем марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 рухався з с. Водники Галицького району до с. Дубівці, Галицького району Івано-Франківської області. По дорозі у керованому ОСОБА_4 автомобілі обірвався ремінь генератора, внаслідок чого той перестав виробляти електроенергію і двигун вказаного транспортного засобу працював за рахунок електроенергії акумуляторної батареї. При в`їзді до с. Дубівці, Галицького району, неподалік місця проживання обвинуваченого, акумуляторна батарея розрядилася і двигун автомобіля перестав працювати.

Тоді ОСОБА_4 разом із своїм знайомим ОСОБА_5 вийшли з вказаного транспортного засобу та із застосуванням фізичної сили заштовхали його на територію гуртожитку у АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_4 . Там обвинувачений побачив у дворі належний його сусіду ОСОБА_6 легковий автомобіль марки ВАЗ-2101 реєстраційний № НОМЕР_2 і, знаючи, що у вказаному транспортному засобі не закриваються водійські дверцята, вирішив вчинити крадіжку аккумулятора з даного автомобіля. Для проведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомивши ОСОБА_5 , який залишився біля його транспортного засобу, що іде до сусіда позичити акумуляторну батарею та імітуючи свої дії, відійшов у напрямку до під`їзду гуртожитку.

Пропавши таким чином з поля зору ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , постояв у темноті декілька хвилин, після чого підійшов до належного ОСОБА_6 автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний № НОМЕР_2 і, повідомивши ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 погодився позичити йому акумуляторну батарею, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та розуміючи, що присутній при цьому ОСОБА_5 не усвідомлює його злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, відчинив водійські дверцята, які не були зачинені на замок, і за допомогою спеціального важеля відкрив капот автомобіля. Після цього, ОСОБА_4 підійшов до моторного відсіку вказаного транспортного засобу, відчинив кришку капоту і від`єднавши клеми, таємно викрав з автомобіля ОСОБА_6 акумуляторну батарею марки « ISTA», сірого кольору, у результаті чого спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 800 гривень. Викрадену акумуляторну батарею ОСОБА_4 встановив на свій транспортний засіб і разом із ОСОБА_5 , який не усвідомлював його злочинні дії, поїхав з місця вчинення злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненному до якого відноситься негативно і просив не призначати йому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак таким скеровано на адресу суду письмову заяву в якій вказує про те, щоб розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує та не оспорює, матеріальні йому збитки відшкодовані, Просить ОСОБА_4 суворо не карати.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування збитків, відсутність претензій зі сторони потерпілого та позиція його щодо призначення покарання обвинуваченому.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст. 8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як вбачається з досудової доповіді Галицького районного сектору філії Державної Установи «Центр пробації» в івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
З врахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_4 в додід держави. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Питання щодо речового доказу вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 1360 гривень. Речовий доказ акумуляторну батарею до автомобіля марки « ISTA», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутою власнику. Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1238 гривень за проведення дактилоскопічної експертизи. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя:ОСОБА_1