Справа № 577/5346/18
Провадження № 1-кп/577/135/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Бахмацького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,-
за ст. 122 ч. 1 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Євпаторія республіка Крим, мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-
за ст. 121 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
03.09.2018 р. близько 21 год. обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля магазину по вул. Шевченка с. Кузьки Конотопського р-ну. В цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, та став вимагати повернути загублені велосипед і мобільний телефон. В ході з`ясування стосунків у підсудних на грунті раптово виниклих неприязнених відносин виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 штовхнув потерпілого руками в грудну клітку, від чого той впав на землю, та наніс не менше 3 ударів ногами по тулубу, верхнім та ніжнім кінцівкам, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді переломів ІХ, Х ребер зліва по середньо-паховій лінії, які по ступеню тяжкості відносяться до середніх. В цей час ОСОБА_6 також підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше 4 ударів кулаками в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох очей, саден в ділянці надбровних дуг, повік, субдуральної гематоми правої та лівої гемісфери, які по ступеню тяжкості в комплексі по небезпечності для життя відносяться до тяжких.
Допитані в судовому засіданні в якості обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнали повністю та пояснили;
- ОСОБА_5 , що дійсно 03.09.2018 р. близько 21 год. разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля магазину по вул. Шевченка с. Кузьки Конотопського р-ну. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, та став вимагати повернути загублені велосипед, мобільний телефон та гроші. Він штовхнув останнього руками в грудну клітку, від чого той впав на землю, та наніс йому не менше 3 ударів ногами по тулубу, верхнім та ніжнім кінцівкам. В цей час ОСОБА_6 також підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше 4 ударів кулаками в область голови. Від завданих ударів потерпілий втратив свідомість, ОСОБА_6 ляпасами привів його до тями і вони залишили місце події. Цивільний позов визнає в повному обсязі. Щиро кається у скоєному та просить суворо не карати;
- ОСОБА_6 , що дійсно 03.09.2018 р. близько 21 год. разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля магазину по вул. Шевченка с. Кузьки Конотопського р-ну. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, та став вимагати повернути загублені велосипед, мобільний телефон та гроші. ОСОБА_5 штовхнув останнього руками в грудну клітку, від чого той впав на землю, та наніс йому не менше 3 ударів ногами по тулубу, верхнім та ніжнім кінцівкам. В цей час він також підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше 4 ударів кулаками в область голови. Від завданих ударів потерпілий втратив свідомість, ляпасами привів його до тями і вони залишили місце події. Цивільний позов визнає в повному обсязі. Щиро кається у скоєному та просить суворо не карати.
Таким чином, винність кожного з обвинувачених повністю доведена і їх дії слід кваліфікувати:
- ОСОБА_5 за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;
- ОСОБА_6 за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу кожного з обвинувачених.
До обставин обтяжуючих покарання кожному з обвинувачених суд відносить вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, в стані алкогольного сп`яніння.
До пом"якшуючих слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше не судимі, позитивно характеризуються за місцем проживання, мають на утриманні малолітніх дітей, відшкодування завданої матеріальної шкоди, а ОСОБА_5 ще й молодий вік.
З урахуванням наведених обставин, думки потерпілого, який просить не позбавляти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свободи, висновків органу пробації за якими виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі можливе і не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів буде покарання призначене в межах санкції статті зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Даний висновок зроблений з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, і якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , характер вчинених ними діянь, висновки органу пробації, а також ту обставину, що обвинувачені повністю визнали себе винними у скоєнні інкримінованих злочинів, вибачилися перед потерпілим, їх ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, позитивні характеристики за місцем проживання, поведінку потерпілого, яка фактично спровокувала конфлікт і спричинення тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні покарання слід застосувати ст. 75 КК України.
Позовні вимоги прокурора Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради до обвинувачених про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілого від злочину в сумі 9265,92 грн., відповідно до ст. 1206 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3040 грн. втраченого доходу в період стаціонарного лікування, то вони не підлягають задоволенню. Потерпілий у судовому засіданні не довів того, що він втратив чи у нього зменшилася професійна або загальна працездатність внаслідок чого втратив дохід, як того вимагає ст. 1195 ЦК України.
В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Обгрунтовуючи вимоги потерпілий посилається на ст. 1190 ЦК України, зазначаючи що мало місце спільність дій обвинувачених. В той же час в судовому засіданні встановлено, що умисел обвинувачених був направлений на завдання тілесних ушкоджень, в той час як ними скоєно різні злочини з різними наслідками. Тому, на переконання суду моральна шкода підлягає стягненню дольовому порядку в залежності від скоєного кожним з обвинувачених злочинів та наставшими від них наслідками.
При цьому слід визнати обґрунтованим і доведеним, що винними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 потерпілому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнав останній у зв`язку з причиненням тілесних ушкоджень, внаслідок чого тривалий час перебував на лікуванні у медичних закладах, переносячи болі та незручності. Крім того, безсумнівно був порушений нормальний життєвий уклад потерпілого.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити покарання 02 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 02 ( років) іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначити покарання 05 (пять) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 03 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Позовні вимоги прокурора Конотопської місцевої прокуратури задовольнити.
Стягнути. в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Фінансового управління Конотопської міської ради витрати закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в розмірі 9265 (девять тисяч двісті шістдесят пять) грн. 92 коп.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1