Справа № 405/8808/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області,
встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить зобовязати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою про злочин від 05.12.2018 року.

В обґрунтування скарги послався на те, що 05.12.2018 року відповідальним особам прокуратури Кіровоградської області було вручено заяву про кримінальне правопорушення, проте дій в порядку ст. 214 КПК України по внесенню відомостей до ЄРДР не здійснено, досудове розслідування не проводиться.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд справи без його участі, та просив скаргу задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вважає скаргу такою що не підлягає задоволенню, оскільки СВ Олександрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області 07.12.2018 року на виконання ухвали слідчого судді від 15.11.2018 року до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000664 за ч. 2 ст. 191 КК України. Крім того, зазначив, що заява ОСОБА_3 від 05.12.2018 року не містить достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також те, що вказана заява відповідно до ст. 216 КПК України віднесена до органу Державного бюро досудових розслідувань, а саме до територіального управління ДБР у місті Миколаїві, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Кіровограда.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників процесу, на підставі наявних матеріалів скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що 05.12.2018 року в прокуратурі Кіровоградської області зареєстрована заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_3 вказує, що 01.11.2018 року він звернувся із письмовим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 214 КПК України до ГУНП в Кіровоградській області щодо вчинення привласнення бюджетних коштів в сумі 58 134 грн.. за попередньою змовою службових осіб Кіровоградської обласної лікарні та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , при укладенні між ними договору про закупівлю №37-ТР-18 від 04.06.2018 року, відповідно до якого Кіровоградська обласна лікарня придбала Агрохімічну продукцію (Дезінфекційні засоби) на загальну суму 1 271 566,80 грн., без ПДВ. Вказане повідомлення 01.11.2018 року було зареєстроване у журналі єдиного обліку ГУНП в Кіровоградській області за № 798, про що йому було вручено талон-повідомлення. 07.11.2018 року він звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, за наслідками розгляду якої прийнято рішення про її задоволення та зобов`язано посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області, повноважних на вчинення певних дій, внести до ЄРДР відомості, за заявою ОСОБА_3 від 01.11.2018 року, проте з моменту написання заяви про вчинення кримінального правопорушення та більше 20 діб з моменту винесення слідчим суддею ухвали йому не надано жодного офіційного повідомлення від ГУНП в Кіровоградській області про її виконання, а відтак в діях посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 382 КК України.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з Кримінальним Кодексом України який визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому у заяві про кримінальне правопорушення повинні бути зазначені обставини, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, що є критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 від 05.12.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, останній просить зобов`язати службових осіб прокуратури Кіровоградської області внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб ГУНП в Кіровоградській області в діях яких є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень КПК України цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім частини четвертої статті 216 цього Кодексу, які вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 Перехідних положень КПК України до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу.

Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Крім того, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань, на підставах та в порядку, встановлених законом.

При цьому слідчим суддею відзначається, що 27.11.2018 року розпочало свою фактичну діяльність Державне бюро розслідування, до функцій якого перейшло здійснення досудового розслідування злочинів скоєних, зокрема працівниками правоохоронних органів, а відтак на момент звернення ОСОБА_3 05.12.2018 року з заявою про вчинення посадовими особами ГУНП в Кіровоградській області кримінального правопорушення до прокуратури Кіровоградської області, остання втратила функцію досудового розслідування, а відтак дана заява про вчинення кримінального правопорушення повинна бути подана ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюються такі його територіальні управління територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.
При цьому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України 2012 року слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Враховуючи, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст. 216 КПК України підслідна Державному бюро розслідувань, яке поширює свою діяльність на Кіровоградську область, а саме розташоване у м. Миколаєві територіальне управління, слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда не наділений повноваженнями надавати оцінку обставинам зазначеним у заяві ОСОБА_3 від 05.12.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5