Справа № 466/2063/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000987 від 15.03.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_6 », раніше несудимого, 08.09.2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Франківського районного суду м.Львова за ч.1, ч. 2 ст.185 КК України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 01 годин 00 хвилин по 04 годин 59 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, умисно та повторно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, металевим свердлом 8 мм., яке заздалегідь підготовив, розбив праве переднє вікно автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи по вул. Під Голоском в м. Львові біля будинку №8, викрав із салону даного автомобіля відео реєстратор марки «playme» SN: НОМЕР_2 , чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3 550,00 грн.

08.09.2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, вчинені в серпні 2014 року та передбачені ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Франківського районного суду м.Львова, однак вироку по справі немає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав частково, а саме- визнав свою винуватість за ч.1 ст.185 КК України та пояснив, що він дійсно 15.03.2018, в період часу з 01 годин 00 хвилин по 04 годин 59 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, у зв`язку з важким сімейним становищем, металевим свердлом 8 мм., яке заздалегідь підготовив, розбив праве переднє вікно автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи по вул. Під Голоском в м. Львові біля будинку №8, викрав із салону даного автомобіля відео реєстратор марки «playme» SN: НОМЕР_2 , чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3550,00 грн. У вчиненому щиро розкаюється, завдані збитки ним потерпілим відшкодовано та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами, здобутими під час судового розгляду справи:

показаннями свідка ОСОБА_8 , даними в судовому засіданні про те, що він працює в Управлінні патрульної поліції та 15.03.2018 року передали інформацію по рації, що невідома підозріла особа по вул. П. Панча у м. Львові заглядає по автомобілях. Прибувши на місце, вони побачили чоловіка в білих рукавицях. Провівши поверхневий огляд, виявили у нього свердло та викликали ще один патрульний екіпаж. При затриманні ОСОБА_4 чинився опір;

показаннями свідка ОСОБА_9 , даними в судовому засіданні про те, що він працює в Управлінні патрульної поліції та 15.03.2018 року заступив на нічне патрулювання. В цю ніч до нього поступила інформація, що по вул. П. Панча у м. Львові невідомий чоловік заглядає в салони автомобілів. Приїхавши на місце, вони побачили чоловіка, який почав тікати, однак наздогнавши його і як з`ясувалося пізніше, це був ОСОБА_4 . При ньому були відео реєстратор, свердло, білі рукавиці. Після того, вони викликали ще один патрульний екіпаж. Під час затримання ОСОБА_4 хотів втекти, тому до нього застосували кайданки;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2018 року, згідно якого о/у Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області прийняв заяву від ОСОБА_7 щодо прийняття міри до невідомої особи, яка в період ночі з 01:00год. по 08:30 год. у м. Львові по вул. Під Голоском, 8, шляхом розбиття переднього правого вікна автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрала із салону даного автомобіля відео реєстратор марки «playme» SN: НОМЕР_2 , окуляри та зарядний пристрій ( а.с. 32);

протоколом огляду місця події від 15.03.2018 року з фототаблицею до нього, складеного слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 в присутності понятих, під час якого оглянуто вул. Панча, 8 у м. Львові, де на тротуарі знаходилася невідома особа, яка представилася ОСОБА_4 та при собі у нього були відео реєстратор марки «playme» SN: 151009266T, зарядний пристрій 12V60W та тримач до вищезазначеного відео реєстратора, зарядний пристрій моделі 201307, сонцезахисні окуляри, пара білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мл., уламки скла у кількості 14 шт., які було виявлено та вилучено (а.с. 33-39);

протоколом огляду місця події від 15.03.2018 року з фототаблицею до нього, складеного слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 в присутності понятих, під час якого оглянуто автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вилучено уламки скла правого вікна автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 40-47);

протоколом від 15.03.2018 року про визнання потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000987 від 15.03.2018 року (а.с.48);

копією гарантійного талону, свідоцтва про продаж відео реєстратора марки «playme» SN: НОМЕР_3 та товарного чеку від 02.01.2015 року, згідно якого його вартість становить 3550грн. (а.с.49-50);

квитанцією №175 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення кримінального провадження, згідно якої пару білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мм, уламки скла отримано на зберігання поліцейським з обліку та збереження речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 (а.с.52);

протоколом огляду речей від 15.02.2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто відео реєстратор марки «playme» SN: 151009266T, зарядний пристрій 12V60W та тримач до вищезазначеного відео реєстратора, зарядний пристрій моделі 201307, сонцезахисні окуляри, пара білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мл., уламки скла у кількості 14 шт. (а.с.53-57);

постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.03.2018 року, згідно якої відео реєстратор марки «playme» SN: 151009266T, зарядний пристрій 12V60W та тримач до вищезазначеного відео реєстратора, зарядний пристрій моделі 201307, пара білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мл., уламки скла у кількості 14 шт., елементи скла вилучені під час огляду місця події 15.03.2018р. о 10:30 год., які упаковані у спец пакет №3459448 - визнано речовими доказами (а.с.58-59);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2018 року, складеного слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , з участю ОСОБА_4 , в присутності понятих, з метою уточнення показів підозрюваного ОСОБА_4 щодо події, яка мала місце 15.03.2018 року у м. Львові по вул. Під Голоском, 8, під час якого вівся запис на диск до протоколу слідчого експерименту від 15.03.2018 року (а.с.71-73);

протоколом огляду речей від 19.03.2018 року, складеного слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , згідно якого оглянуто відео з оглядом місця події 15.03.2018 року за адресою: м. Львів, вул. Панча, позаду ТЦ «Арсен» з 05.03год. до 05:07 год., де під час огляду місця події працівниками поліції затримано ОСОБА_4 ( а.с. 74);

постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.03.2018 року, згідно якої DVD-R диск відео із місця події визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с. 75-76).

Оцінюючи показання свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, не заперечуються обвинуваченим, доповнюються іншими письмовими доказами у справі - протоколами слідчого експерименту та огляду місця події, речовими доказами у справі та іншими об`єктивними доказами.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд вважає їх правдивими та приймає до уваги.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно із ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відтак посилання в клопотанні захисника про визнання постанови слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про перекваліфікацію кримінального провадження від 15.03.2018 року недопустимим доказом, не заслуговують на увагу, оскільки такий доказ не досліджувався судом як письмовий доказ.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно (08.09.2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, вчинені в серпні 2014 року та передбачені ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Франківського районного суду м.Львова, однак вироку по справі немає).

Щодо повторності, то у статтях 185, 186 та 189 - 191 КК України повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Положеннями ст.39 КК України визначено, що повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010р. "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки", за змістом ст.32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони передбачені тією ж самою статтею або частиною статті Особливої частини КК; передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину визначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи особу було засуджено за раніше вчинений злочин.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

З врахуванням обставин справи, особи ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства та застосувати до ОСОБА_4 статтю 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: відео реєстратор марки «playme» SN: 151009266T, зарядний пристрій 12V60W та тримач до вищезазначеного відео реєстратора, зарядний пристрій моделі 201307, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 слід повернути потерпілому ОСОБА_7 ; пара білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мм, уламки скла у кількості 14 шт., елементи скла вилучені під час огляду місця події 15.03.2018р. о 10:30 год., які упаковані у спец пакет №3459448 та знаходяться у камері зберігання речових доказів слід знищити (а.с. 58); DVD-R диск відео із місця події, який приєднано до матеріалів кримінального провадження слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000987 від 15.03.2018 року (а.с. 73-76).

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 2 п. 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме: відео реєстратор марки «playme» SN: 151009266T, зарядний пристрій 12V60W та тримач до вищезазначеного відео реєстратора, зарядний пристрій моделі 201307, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 повернути потерпілому ОСОБА_7 ; пара білих полотняних рукавиць, металеве свердло діаметром 8 мм, уламки скла у кількості 14 шт., елементи скла вилучені під час огляду місця події 15.03.2018р. о 10:30 год., які упаковані у спец пакет №3459448 та знаходяться у камері зберігання речових доказів знищити; DVD-R диск відео із місця події, який приєднано до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000987 від 15.03.2018 року.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу постановлення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1