Справа № 729/825/18
1-кп/729/130/18 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000094 від 01.05.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого у локомативному ДЕПО " Дарниця " , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
01.05.2018 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою від с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області до м. Бобровиця, перевозячи пасажира ОСОБА_6 , неправильно оцінив дорожню обстановку, та на відстані 220 м від дорожнього знаку с. Рудьківка змінив напрямок свого руху не переконавшись, що це буде безпечним, відвернув рульове кермо ліворуч, виїхав на ліве узбіччя, де керований ним автомобіль зіткнувся із пнем спиляного придорожнього дерева, перекинувся на дах та загорівся, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку експерта № 74 від 20.06.2018 у ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми крововиливи у м`яку мозкову оболонку у правій лобній та тім`яній долях, крововиливу у шлуночки мозку, закритої травми грудної клітки переломи 2, 3, 4, 5 ребер справа, переломів великогомілкової кістки правої та лівої гомілок, які стали безпосередньою причиною його смерті.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3. б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3. д) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 2.9. а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Порушення водієм ОСОБА_3 п. п. 2.3. б), 2.3. д), 2.9. а), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, стало причиною та умовою виникнення та настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, фактичні обставини справи не оспорює, просить суд не позбавляти його волі, врахувати , що завдані ним збиткі відшкодовані , має на утриманні двоє малолітніх дітей . Під час розгляду справи у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого , а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини скоєння злочину та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований , позитивно характеризується з місця проживання та роботи , його сімейний стан та соціальні зв`язки проживає разом з дружиною , малолітніми дітьми та батьками, добровільно відшкодував завдану шкоду, його поведінку в судовому засіданні, у ході якого давав правдиві послідовні покази , думку потерпілої.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Враховуючи те, що обвинуваченим відшкодовані збитки завдані злочином, суд відповідно до ст. 66 КК України, вважає за можливе визнати обставину, що пом"якшує покарання обвинуваченого -добровільне відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у межах даного кримінального правопорушення є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, його відверте визнання вини у вчиненні злочину, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, є працевлаштованим , його позитивні характеристики з місця роботи та проживання, сімейний стан має на утриманні дружину , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною , проживає з матір"ю , яка має задовільний стан здоров"я і у зв"язку з цим потребує амбулаторного та стаціонарного лікування , має на своєму утриманні двох хворих малолітніх дітей, які потребують постійного лікування та оперативного втручання, відсутність судимостей, вчинив тяжкий злочин з необережності, думку потерпілої, яка є двоюрідною сестрою обвинуваченого і в заяві до суду просить не позбавляти його волі , зазначаючи, що він є порядною людиною, добрим сім"янином та батьком малолітніх дітей, притензій до нього ніяких не має, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, приймає до уваги висновок органів пробації, згідно якого ризик вчинення ним повторного кримінального праовпорушення розцінюється як середній , ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький , а виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе і не становить певну небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами та з подальшим звільненням його від призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Арешт накладений на автомобіль «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1-2 ч. 1 , ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1144 грн. 00 коп. за проведення судової експертизи.
Арешт накладений на автомобіль «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі ( кузов , рама , коляска ) № НОМЕР_2 ,1993 року випуску скасувати.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику. Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1