Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1628/19
У Х В А Л А

іменем України

06 березня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання, суд,-

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти його задоволення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання уточнив, просив зарахувати засудженому ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення з 30 липня 2015 року по 17 травня 2016 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, просив його задовольнити.

Засуджений належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав до суду заяву, просив розглянути справу без його присутності.

При розгляді клопотання встановлено наступне.

Вироком Ворошиловського районного суду м. Волгоград РФ від 31.03.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 30 пунктом «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 30.07.2015 року з моменту його фактичного затримання.

Ухвалою Волгоградського обласного суду м. Волгоград від 17.05.2016 року, вирок Ворошиловського районного суду м. Волгоград від 31.03.2016 року щодо ОСОБА_5 змінений в частині речових доказів, в іншій частині залишено без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ворошиловського районного суду м. Волгоград від 31.03.2016 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 17.05.2016 року.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.10.2017 року клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задоволено. Вирок Ворошиловського районного суду м. Волгоград РФ від 31.03.2016 року з урахуванням апеляційної ухвали Волгоградського обласного суду від 17.05.2016 року про засудження ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 7 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму привести у відповідністьіз законодавством України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 30 липня 2015 року.

До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII.

Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.

Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч. 1 ст. 72 КК України.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.

Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).

29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, в конкретному випадку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 тривав з 30.07.2015 р. (дата затримання) по 17.05.2016 р. (дата набрання вироком законної сили), тобто підлягає до зарахування термін попереднього ув`язнення з 30 липня 2015 року по 17 травня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання задовольнити повністю.
Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , 16.08.1981 року термін попереднього ув`язнення з 30 липня 2015 року по 17 травня 2016 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси на протязі семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 06 березня 2019 року о 16 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1