Справа № 640/7010/16-к
н/п 1-кп/640/870/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.12.2015 року за № 0006444 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхній Любаж Фатежського району Курської області, громадянки України, раніш не судимої, одруженої не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 19 грудня 2015 року, приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будівлі Харківської обласної державної адміністрації по вул. Сумська,64 у м. Харкові на фоні раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , діючи умисно та маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла останній один удар предметом овальної форми, схожим на скалку в область лівого ока. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 6689-ая/15 від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Захисник підтримав клопотання своєї підзахисної.

Прокурор також вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України закриттю за вказаних обставин.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз*яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбачений ч..1 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження за подіями в грудні 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - грудень 2015 року і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився двохрічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 подала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв*язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав. Така згода викладена нею усно в судовому засіданні та в письмовій заяві, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та з моменту скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Також, суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду відсутня потерпіла, яка подала заяву про розгляду справу у її відсутність і в будь-якому випадку позиція потерпілої з даного питання висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи вимоги ст.ст. 128- 129 КПК України, суд роз*яснює цивільному позивачу його право на пред*явлення позовних вимог до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред*явлений в даному кримінальному провадженні без розгляду.

Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-

У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006444 від 20.12.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз*яснивши їй право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :