справа № 563/1935/18
провадження № 1-кп/563/52/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2019 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Корець кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 17.12.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Морозівка Корецького району, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

16.12.2018 року, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного спяніння та перебуваючи у житлі ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , розмовляв по мобільному телефону ОСОБА_5 «Samsung С3322», за проханням співмешканця ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Під час того, як ОСОБА_4 вів розмову по телефону, до квартири зайшов товариш ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , який повідомив, що до під`їзду будинка під`їхало таксі та їм слід поспішно їхати в с.Морозівка. Погодившись на вказану пропозицію ОСОБА_4 , непомітно для присутніх, а також не маючи прямого умислу на вчинення крадіжки, помилково, помістив мобільний телефон «Samsung С3322» у внутрішню кишеню власної куртки. Спустившись на вулицю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сіли на заднє сидіння салону автомобіля. Пізніше, під час руху таксі, ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, заснув. В один момент, ОСОБА_4 усвідомив, що має при собі не належний йому мобільний телефон. Саме в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна шляхом крадіжки мобільного телефону марки «Samsung С3322», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вимкнув мобільний телефон, зняв задню кришку стільникового приладу та дістав з спеціального роз`єму сім-карту, яку пізніше викинув неподалік магазину, що в с.Морозівка. У подальшому ОСОБА_4 вийшов з салону автомобіля таксі та направився до місця проживання, таким чином привласнив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 550 гривень.

18 грудня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

19 грудня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України виді штрафу в розміру 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про примирення і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор має право у продовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений наполіг на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення та просила її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України - вчинення злочину особою, ще перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 471 КПК України, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Цивільний позов пред`явлено не було.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обирались.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 19 грудня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000446 від 17.12.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Потерпілим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.6 ч.7 ст.474 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1