Справа № 495/5484/18
№ провадження 1-кс/495/5234/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001802, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001802, якою просить:

- визнати бездіяльність старшого слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001802, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0001802, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: вчинення дій, передбачених ст. ст. 276-279 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру, у зв`язку з чим він згідно положень ч.1 т. 42 КПК України набуває статусу підозрюваного, та визнати не вчиненими дії щодо вручення повідомлення про підозру від 02 жовтня 2018 року по кримінальному провадженню за № 0001802 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

- зобов`язати старшого слідчого Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0001802 відомостей про вручення повідомлення про підозру від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням вказаних відомостей до ЄРДР.

Повторною автоматизованою системою документообігу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 22.11.2018 року судова справа за вищевказаною скаргою була розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 9 КПК України задекларовано, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національному праві засобу правового захисту для забезпечення прав і свобод, викладених у ній [Рекомендація Rec (2004)61259].

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Абрамян проти Росії», відповідно до якої Суд зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, хоч основною статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним установити обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження, (ріш. у справі «Шабельник проти України», п. 52921). Таким чином, вимоги ст. 6 Конвенції можуть також бути застосованими ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (ріш. у справах «Imbrioscia v. Switzerlland» n.36922, «Яременко проти України», n. 85, «Шабельник проти України», n. 52, «Lisica v. Croatia», n. 47923).

Частиною першою ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Повідомлення про підозру є процесуальною дією, спрямованою на реалізацію функцій та завдань досудового розслідування, що полягає у складенні повідомлення про підозру, вручені повідомлення про підозру особі відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а також роз`ясненні підозрюваному його прав та надання можливості їх втілення у рамках кримінального провадження.

Згідно зі ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У відповідності до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 276 КПК України визначено випадки повідомлення про підозру, а саме: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згдіно зі ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Дослідженням матеріалів скарги встановлено, що слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001802 від 14.06.2018 poкy.

Встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 36,42,276,277,278 КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 повідомив 02 жовтня 2018 poкy ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1286 КК України, зокрема, у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому, що стосується першої вимоги скаржника з приводу визнання бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0001802, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: вчинення дій, передбачених ст.ст. 276-279 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру та визнання не вчиненими дій щодо вручення повідомлення про підозру від 02 жовтня 2018 року, варто зазначити, що слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру ОСОБА_4 02 жовтня 2018 року, при цьому ст.ст. 276-278 КПК України не містять обмежень у часовому вимірі щодо вручення особі повідомлення про підозру, яку не було затримано. Отже, дана вимога скаржника не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні згідно ст. 303 КПК України, як такі, що нездійснені слідчим у визначений КПК України строк.

Крім того, з приводу вимоги скаржника щодо зобов`язання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0001802 відомостей про вручення повідомлення про підозру від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_4 та покладення на процесуального керівника контрою за внесенням вказаних відомостей до ЄРДР, слід зазначити наступне.

Так, згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03 жовтня 2017 р., в параграфі 2 «Прикінцевих положеннях п.4 вказано, що підпункти 11-47, 45, пункту 7 параграфу 1 цього розділу вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України в чинній редакції, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора повідомлення слідчого, прокурора а саме: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

В даному випадку, з урахуванням вимог п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у підозрюваного та його захисника відсутнє право оскаржувати повідомлення про підозру по кримінальному провадженню № 0001802, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було складено 02 жовтня 2018 року, а, отже, з моменту повідомлення про підозру минуло менше 2 місяців.

Слідчий суддя вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що у відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

До того ж, ні нормами КПК України, ні Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Генеральної прокуратури України № 147 від 22.05.2017 року), - не передбачено виключення з ЄРДР відомостей, а тільки їх редагування, відповідно до глави 8 розділу ІІ Положення.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах підзахисного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, що не може бути оскаржена в розумінні ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження по даній скарзі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001802.

Копію ухвали разом із скаргою та доданими до неї документами надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя