Код суду 233 Справа № 233/5100/18
Вирок
Іменем України
25 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою технічною освітою, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21 червня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч.3, 69 КК України до 6 років позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку;
-26 жовтня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України
25 серпня 2018 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 перебував поблизу перетину вул. Незалежності та вул. Поштова м. Костянтинівка Донецької області, де до нього підійшла ОСОБА_5 та попросила допомогти знайти необхідну їй адресу, на що останній погодився.
У вказаний день приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де остання за своєю ініціативою передала свій мобільний телефон ОСОБА_4 для бесіди з її сестрою з метою пошуку необхідної адреси, після чого ОСОБА_4 взяв її мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на відкрите, повторне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_5 .
Негайно реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 знаходиться поруч та за ним спостерігає, і його дії носять відкритий характер, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу відкрито викрав майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «LENOVO» моделі А7000а ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 636,34 грн., у чохлі з шкірозамінника помаранчевого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якому знаходилась карта пам`яті micro SD об`ємом пам`яті 16 GB, вартістю 124,93 грн., а також сім картка мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, після чого втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 761,27 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що дійсно 25 серпня 2018 року о 20 годині 45 хвилин, був поблизу перетину вул. Незалежності та вул. Поштова м. Костянтинівка, до нього підійшла ОСОБА_5 та попросила допомогти знайти необхідну їй адресу, на що він погодився. Потім він разом з ОСОБА_5 прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 передала свій мобільний телефон йому для бесіди з її сестрою з метою пошуку необхідної адреси. Після чого взяв її мобільний телефон та в цей момент спокусившись вирішив його вкрасти. Потім відкрито втікаючи від ОСОБА_5 присвоїв мобільний телефон собі, розпорядившись в подальшому на власний розсуд.
Свою вину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, визнавши за собою умисні дії, які були направлені на відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинені повторно,щиро покаявся та просив призначити йому не суворе покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 , повідомлена судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді 22 січня 2019 року, надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її особистої участі. Цивільний позов не заявляла. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немала. Покарання ОСОБА_4 просила призначити на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями, повторно, вчинив відкрите викрадання чужого майна (грабіж).
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який має судимості, до недавнього притягнутий до кримінальної відповідальності за умисні та корисливі злочини - засуджений 26 жовтня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі, до адміністративної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не одружений, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи висновок органу пробації, ретельно перевіривши характеризуючий матеріал обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи, що у сукупності із скоєними кримінальними правопорушеннями, утворює підставу для висновку про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням правил ч.4 ст. 70 КК України та ст. 72 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання або застосування до обвинуваченого правил ст.75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого слід стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1430 гривен 00 копійок.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались. Клопотання від прокурора про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не надходилота суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст. ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, до знову призначеного покарання, за сукупністю злочинів, часткового приєднати покарання призначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2018 року та за правилами ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та доставити до відповідної установи виконання покарань.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .
Виконання вироку в частині затримання засудженого ОСОБА_4 та доставки його до відповідної установи виконання покарань доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області.
Підстав для обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 під час винесення вироку судом не встановлено.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривен 00 копійок.
Речові докази: мобільний телефон «LENOVO» моделі А7000а ІМЕІ НОМЕР_1 та чохол для мобільного телефону помаранчевого кольору, які знаходяться відповідно до розписки у потерпілої ОСОБА_5 залишити у потерпілій ОСОБА_5 за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1