Провадження № 1-кс/201/7278/2018
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі клопотання слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 09.06.2017 близько 12:00 годин у приміщенні Першої Дніпровської нотаріальної контори за адресою: м. Дніпро, вул. Вернадського 19/21, невстановлені особи надали підроблені документи для вчинення нотаріальних дій, а саме реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом 09.06.2017 було розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час огляду автомобіля «Ауді 90» на якому переміщувались гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 було виявлено та вилучено наступні документи - Договір дарування квартири від 02.02.2010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , дарувальник ОСОБА_7 , ОСОБА_4 - обдаровуваний, реєстровий № 560, посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , бланк ВММ №764302 на 1 арк.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_4 було надано на огляд договір дарування квартири від 02.02.2010, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , бланк ВММ №764302 на 1 арк., в ході візуального огляду гр. ОСОБА_4 зазначив що вищевказаний договір перший раз бачить та ніколи його не підписував, крім того зазначив, що з гр. ОСОБА_7 не знайомий.

Під час досудового розслідування було здійснено перевірку спеціального бланка нотаріального документа серія бланка: ВММ номер бланка: 764392 за допомогою єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. За результатами перевірки бланка: ВММ 764392 було встановлено що за такою серією та номером значиться «Довіреність» видана від 02.02.2010 року.

Отже, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що право власності на об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оформлено на особу, яка немає жодного відношення до вказаної квартири, при цьому використовуючи підроблений документ, а саме договір дарування.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт житлової нерухомості, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстровано за ОСОБА_4 , в подальшому 13.07.2018 право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за ТОВ «ГЕКАС ЛТД», а в же 25.07.2018, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, право власності зареєстровано з гр. ОСОБА_9 , що свідчить про наміри невстановлених осіб штучно створити видимість законного набуття права власності, шляхом поетапної перереєстрації права власності.

Враховуючи вищевикладене, існує реальна загроза привласнення і розтрати зазначеного нерухомого майна, з боку осіб причетних до вчинення злочину, і в інший спосіб забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення сторонніх осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном, на теперішній час не має можливості.

На підставі викладеного слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання незаконного присвоєння та відчуження майна, яке може перешкодити кримінальному провадженню і спричинити незворотні наслідки потерпілому у кримінальному провадженні у виді позбавлення належного йому майна, накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, в першу чергу метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наведені докази, ґрунтуючись на кримінальному та кримінально-процесуальному законодавстві, в матеріалах кримінального провадження, є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вище викладене нерухоме майно є предметом вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, а також може забезпечити цивільний позов, у зв`язку з чим підлягає арешту, оскільки його незастосування призведе до відчуження майна.

Повідомлення про розгляд клопотання власника майна у даному випадку може призвести до його відчуження, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України є доцільним розглянути клопотання за відсутності власника, з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи викладене, з метою виконання вимог ст. 2 КПК України (завдання кримінального провадження), ч. 2 ст. 170 КПК України (забезпечення кримінального провадження), ч. 1 ст. 170 КПК України (запобігання можливості відчуження (перепродажі, інших незаконних дій з майном)), попередження злочинних дій, прихожу до висновку, що єдиним вірним рішенням є арешт вказаного нерухомого майна.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій невстановлених осіб, у тому числі вчиненню нових злочинів, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно або його умисне знищення чи пошкодження, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1