Справа № 592/2650/19
Провадження № 1-кс/592/1412/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на бездіяльність керівника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

14.02.2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга, в якій представник акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» просить визнати незаконною бездіяльність слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області в порядку ст. 303 КПК України, яку обґрунтовує тим, що 28.01.2019 року звернувся на ім`я оскаржуваної особи із заявою в порядку ст. 214 КПК України, якою просив розпочати кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.382 КК України та станом на 28.01.2019 року не отримано підтвердження щодо внесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з Сумський ВП ГУНП в Сумській області.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі.

Представник від Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області в судове засідання не з*явився, про час і місце повідомлений належним чином, але його неявка не є перешкодою для розгляду скарги в його відсутність.

Вислухавши представника заявника та перевіривши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії Сумського відділу поліції відповідали вимогам закону.
По-перше, слід зауважити про те, що скаржником направлена заява та не надано доказів того, що ними не отримана відповідь з Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області.
По-друге, ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в розумінні вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думку злочин.
З дослідженого судом звернення АТ КБ «Приватбанк» вбачається те, що хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення зазначеними ним особами кримінальних правопорушень як такових. Зокрема, в ньому взагалі не наведено викладу обставин вчинених на думку заявника злочинів, а також які саме дії чи бездіяльність осіб, могли б свідчити про вчинення злочинів умисно чи були перешкоди у виконанні судового рішення та інші обставини, які б свідчили про навмисне не виконання рішення суду.
Заява АТ КБ «Приватбанк» не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, фактично викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях та взагалі не містить наведення об`єктивної сторони діянь, тим більше, що сам по собі факт виконавчого провадження не свідчить про його умисне невиконання.
Іншими словами заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються особи, дії яких він вважає неправомірними без конкретного визначення та наведення таких дій (чи бездіяльності).
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, Сумській відділ поліції обґрунтовано по зазначеному зверненню АТ КБ «Приватбанк» не були внесені відомості до ЄРДР.
Таким чином, з поданої АТ КБ «Приватбанк» скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на бездіяльність керівника слідчого відділу Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1