Справа № 562/814/19
номер провадження 1-кп/570/174/2019
В И Р О К
іменем України
14 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000046 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мізоч Здолбунівського району Рівненсьської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , який є востаннє судимим 11 березня 2013 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 16 січня 2019 року приблизно о 23-ій годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно наніс йому один удар ножем в ділянку грудної клітки, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
13 березня 2019 року між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, за ч. 1 ст. 121 КК України.
У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.
Потерпілим в даному кримінальному провадженні надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, в якій він зазначив про те, що дає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. В своїй заяві вказав, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Просив розгляд справи здійснювати без його участі.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Від відбування призначеного покарання його буде звільнено з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Потерпілий подав заяву в кримінальному провадженні про те, що не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, претензій до обвинуваченого немає.
Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи, повністю відшкодував потерпілій завдані збитки. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючими покарання обставинами судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , 13 березня 2019 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК Ураїни зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк перебування під вартою з 18 січня 2019 року по 14 березня 2019 року в строк покарання.
Зняти арешт з майна в даному кримінальному провадженні, накладений ухвалами Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 року.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.4 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1