Справа № 543/69/19
№ пров. 1-кс/544/108/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Ярмаркова, 17, заяву слідчого судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000106 від 03.04.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України,

у с т а н о в и л а :

У провадженні слідчого судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 перебуває справа за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 03.04.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України.

31 січня 2019 року слідчим суддею Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 заявлено самовідвід з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 75 КПК України. Зокрема, слідчий суддя вказує, що він брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування в процесуальному статусі заявника.

Як передбачено частиною першою статті 81 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 в порядку ст. 35 КПК України надійшла на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання на призначений судом час особи, які беруть участь у кримінальному провадженні не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Прокурор, який бере участь у кримінальному провадженні, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суддя, який заявив собі самовідвід у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною, отже є обов`язковою до виконання, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий суддя ОСОБА_3 брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування в процесуальному статусі заявника.

Так, слідчий суддя ОСОБА_3 є особою, від якої до УЗЕ в Полтавській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТУ ДСА в Полтавській області та ФОП ОСОБА_4 , передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що є предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Скаргу на постанову про закриття кримінального провадження подавав до суду також він.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. В ст. 8 Конституції України зазначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, виходячи із якого судовий захист, судова діяльність має бути спрямована на захист прав і свобод від будь-яких посягань, в тому числі і шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Згідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

За змістом пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

З урахуванням наведеного слідчий суддя ОСОБА_3 не може брати участь у провадженні з розгляду скарги про закриття кримінального провадження № 0000106 від 03.04.2017 з підстав, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 75 КПК України, тому його заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суддя

у х в а л и л а :

Заяву слідчого судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000106 від 03.04.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України (справа № 543/69/19) задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1