УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1161/19

Провадження №: 1-кс/755/2166/19

"19" березня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2019 за № 0000569, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. ст. 121 КК України, встановив :
слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного з огляду на наявність передумов передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України.
Клопотання умотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував в загальному коридорі на другому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно вживали алкогольні напої, а саме горілку. Під час розпиття алкогольних напоїв, у ОСОБА_5 з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , та між ними розпочалась бійка. Реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс останньому, множинні цілеспрямовані удари, руками зжатими в кулак, в область голови. В результаті завданих ударів, ОСОБА_5 здолав опір останнього, та потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу, та ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний намір, наніс ще декілька ударів ногою в область тулуба останнього, де знаходяться життєво важливі органи. В результаті спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_7 через деякий час, помер неподалік місця події, а саме в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення КМКБ СМЕ №021-235-2019: «Основною причиною смерті, потерпілого ОСОБА_7 , є закрита травма живота. Категорія смерті насильницька, наявність тілесних ушкоджень, які могли сприяти настанню смерті».

22.01.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2019 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23.01.2019 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події (трупа) від 22.01.2019 за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 1, в кімнаті гуртожитку № НОМЕР_1 , згідно якого було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 ; повідомлення КМКБ СМЕ №021-235-2019, згідно якого причиною смерті, потерпілого ОСОБА_7 , є закрита травма живота, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк досудового слідства завершується 22.03.2019, однак для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_7 , отримати висновок судово-цитологічної експертизи, висновок імунологічної експертизи, висновок дактилоскопічної експертизи.

Разом з тим, відповідно до постановою Керівника Київської місцевої прокуратури №4, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000569 продовжено до 3- місяців.

На даний час існують ризики, а саме: п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків, а саме: ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні; п. 4. ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в тому числі не з`являтися до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій; п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований не має постійного джерела доходу. Підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території м. Києва, що унеможливлює обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус.

Вказав, що, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_7 , отримати висновок судово-цитологічної експертизи, висновок імунологічної експертизи, висновок дактилоскопічної експертизи.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження,дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

В силу ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Також, з положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин викладених у підозрі.

За цим фактом було унесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате саме розслідування в ході якого 22.01.2019 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2019 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23.01.2019 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Передумовою застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження, згідно даних відображених у судовому рішенні слідчого судді про застосування цього запобіжного заходу, слугувало те, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В поданому, постановою Керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 від 18.03.2019 продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців.

Також слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрювано встановлено, такі відомості:ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кропивницький, громадянин України, працює в ПП «Універсал-транс», одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_14 2007 р.н., з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров» я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

А тому, слідчий суддя надаючи оцінку доводам заявника про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Зокрема, такі висновки слідчого судді обумовлені, у тому числі, але не тільки, тим, що згідно протоколу огляду, допитів свідків у своїй сукупності, у цей час, підтверджуються дані відображені у підозрі в тій мірі, яка дає змогу, саме в цей період часу говорити проте, що такі докази об`єктивно підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати у тому, що підозрюваний зв`язаний з цим злочином.

Аналізуючи питання того, чи є у провадженні наявними ризики регламентовані ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу уперше.

Зокрема, у той період було встановлено наявність таких ризиків як те, що підозрюваний може переховуватись від слідчого, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У цей період, на час розгляду питання про продовження дії запобіжного заходу, на думку слідчого судді, встановлені судом ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.

Вказані висновки слідчого судді обумовлені у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню,з огляду на, що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні заявника, є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами.

Також, в судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то слідчий суддя у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає можливим їх уникнення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Пояснення сторони захисту з цього питання є дійсними та слушними.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя постановив:

у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити, звільнивши його з-під варти негайно у залі суду.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня, до 20.04.2019.

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця проживання - АДРЕСА_3 .

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою у рамках даного кримінального провадження до слідчого та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 20.04.2019 наступні обов`язки:

? прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту - Кіровоградська область без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? утриматися від спілкуваня зі свідками у рамках цього кримінального провадження, окрім, як під час проведення слідчих та процесуальних дій;
? здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники УП з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:30 год. 21.03.2019.

Слідчий суддя : ОСОБА_1