Справа №№643/5364/19, 1-кс/643/2132/19
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2019 року м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №4000060 від 04.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2018 року в квартирі АДРЕСА_1 встановлено факт смерті ОСОБА_4 . Разом з тим, відповідно до даних реєстру ОСОБА_5 купила цю квартиру 11.03.2019 року. Це свідчить, на думку органу досудового слідства, про надання нотаріусу підроблених документів.

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить про арешт майна, а вказаної квартири. Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч.1 ст.173 КПК України передбачають, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели необхідність такого арешту майна, зокрема, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели наявність ризиків можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, додані до клопотання докази не свідчать про вчинення злочину, про вибуття майна із власності потерпілого шляхом обману або зловживання довірою, а правовідносини, що склалися між потерпілим та власником майна мають ознаки цивільно-правових відносин.

Крім того, відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Тому за відсутності очевидних ознак скоєння злочину, а наявності лише їх припущення, слідчий суддя вважає надмірним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що жодного доказу, які б підтверджували належність вказаної квартири ОСОБА_4 , не надано.

Тому клопотання про арешт майна подано передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

08.04.2019