Справа № 182/442/19
Провадження № 1-кс/0182/378/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 № 0000127 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпропетровськ, громадянки України, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , яка проживає у АДРЕСА_2 , працює керівником відділу збуту ТОВ «ЮК» ВІЗАРД+», з вищою освітою, не заміжньої, раніше не судимої, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваної ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

23.01.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 № 0000127 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що згідно наказу (розпорядження) № 3 від 18.04.2017 ОСОБА_5 була прийнята на посаду начальника відділу збуту ТОВ «Юридична компанія «Візард+». Основним видом діяльності вказаного підприємства є діяльність у сфері права (КВЕД 69.10).
10.12.2018 до начальника відділу збуту ТОВ «Юридична компанія «Візард+» ОСОБА_5 звернулась заступник директора з економічних питань ТОВ «Ніка-Град-Строй» ОСОБА_7 для отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, яку відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 294 від 09.07.2014 видає Державна архітектурно-будівельна інспекція.
Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури затверджено постановою Кабінету міністрів України від 05.12.2007 № 1396, а Ліцензійні умови - постановою Кабінету міністрів України від 30.03.2016 № 256. Відповідно до цих нормативних актів здобувач ліцензії подає органові ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками або із середніми та значними наслідками. До заяви додаються такі підтвердні документи: відомості про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологію виробництва, інформаційно-правове забезпечення, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані заявником будівельно-монтажні роботи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою одержання неправомірної вигоди для себе, маючи намір вплинути на посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції України, повідомила ОСОБА_7 про те, що для вирішення питання з надання ліцензії ТОВ «Ніка-Град-Строй», ОСОБА_7 має передати їй грошові кошти в сумі 51 860 грн. та водночас зазначила про те, що у разі ненадання вказаних коштів вона не зможе отримати ліцензію.
22.01.2019 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_7 зустрілась із ОСОБА_5 у офісі ТОВ «Юридична компанія «Візард+» за адресою: м. Дніпро, вул. Д.Яворницького, 101-Е, де ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 передала останній заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 47 050 грн., з яких було 72 купюри номіналом 500 грн. імітаційних засобів та 11 050 грн. в національній валюті України, які вона мала при собі, для вирішення питання щодо отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками.
Отримавши таким чином зазначені грошові кошти в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_5 довела реалізацію свого злочинного умислу до кінця.
В подальшому, в цей же день, в період з 13:47 до 14:39 год., зазначені вище грошові кошти та імітаційні засоби в сумі 47 050 грн. були вилучені працівниками поліції в ході огляду приміщення офісу ТОВ «Юридична компанія «Візард+» за адресою м. Дніпро вул. Д.Яворницького, 101-Е.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
22.01.2019 о 12.30 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України була затримана.
23.01.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
В клопотанні зазначено, що, оскільки ОСОБА_5 вчинила умисний, тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років, вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати її переховуватись від слідства та суду. Може незаконно впливати на свідків її задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показів; впливати на працівників свого підприємства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у разі застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань та неповідомлення про незаконний вплив слідчому, прокурору, суду, також може покинути своє місце проживання. Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу її на поруки. Враховуючи ці обставини, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрювана ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, вона має постійне місце проживання - АДРЕСА_2 , міцні соціальні зв`язки батько, мати похилого віку. Будь-яких доказів того, що вона може впливати на свідків немає. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, будь-якого наміру здійснювати тиск на свідків, вона не має.
Захисник підозрюваної ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Вказав на те, що слідчий та прокурор не назвав підстав, які б свідчили про ризики невиконання його підзахисною процесуальних обов`язків. Доказів того, що вона може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості тиску на свідків, які вже буди допитані, а свідок ОСОБА_7 взагалі проживає в м. Нікополі. Звертає увагу на відсутність обґрунтованої підозри, що висунута його підзахисній, оскільки ознаки вимагання неправомірної вигоди взагалі не зазначені. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, де характеризується позитивно. Проживає у АДРЕСА_2 . Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на нічний час або, навіть, цілодобовий.
Вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, що «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження, вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом обшуку, протоколом огляду речей та документів, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка, заявою підозрюваної про добровільну видачу коштів. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчим суддею не приймаються при застосування запобіжного заходу доводи захисту про недоведеність підозри, недоведеність провини підозрюваної у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, неправильність кваліфікації її дій, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, та остаточно вирішується судом при винесенні судового рішення.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років з конфіскацією майна, тому існує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, до чого її може спонукати тяжкість можливого покарання. В клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик незаконного впливу на свідка, так як підозрюваній відомо її місце роботи. Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено у чому він полягає.
Також ураховується, що ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, наявність у неї батьків.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваної та здійснення нею тиску на свідків.
Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило.
Домашній арешт щодо ОСОБА_5 неможливо застосувати, оскільки, як встановлено в ході судового засідання, вона за місцем реєстрації не проживає, фактичне її місце мешкання встановлене лише з її слів. Жодних документальних підтверджень можливості її проживання за адресою, яку зазначає підозрювана та її захисник, не надано. Твердження підозрюваної, що зазначена квартира належить її матері, також документально не підтверджено, як і наявність згоди власника житла на проживання там підозрюваної.
Тому, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
П. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи всі обставини справи, особу підозрюваної, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вважаю доцільним обрати їй розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96 050 грн.
Керуючись ст. 177-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 № 0000127 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, тобто ухвала діє до 12-30 год. 21 березня 2019 р.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання, тобто з 12-30 год. 22.01.2019.
Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96 050 (дев`яносто шість тис. п`ятдесят) грн. для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язана виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Дніпро, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1