ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/397/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1,
ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000056 відносно ОСОБА_7 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України - повернутий прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що в обвинувальному акті не конкретизовано формулювання обвинувачення відповідно до вимог чинного законодавства, що свідчить про неконкретність предявленого обвинувачення, порушує право обвинуваченого на захист та в подальшому позбавить суд можливості належним чином розяснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах. Також, в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 291 КПК України відсутні дані про потерпілих, хоча в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані дані про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, дані про допит потерпілого ОСОБА_9 . Також, в формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 зазначено в акті, що його умисними діями спричинено велику шкоду ( ч.2 ст. 206-2 КК України), та шкоду в особливо великому розмірі (ч.3 ст. 209 КК України), однак не вказано саме кому завдано шкоду, в якому саме розмірі, та в порушення вимог ст. 291 КПК України в акті зазначено, що шкоду злочином не завдано. Відсутні в акті і дані про розмір витрат на залучення експертизи, хоча в реєстрі наявні дані про проведені експертизи. В порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, в обвинувальному акті та долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування. З представленого реєстру досудових розслідувань не вбачається відомостей щодо часу повідомлення про підозру ОСОБА_7 по всіх предявлених обвинуваченнях та посадова особа, яка повідомила про підозру з дотриманням всіх вимог КПК України, в тому числі і передбачені главою 37 КПК України, дані про виділені провадження щодо встановлених або невстановлених осіб, які вчинили у співучасті кримінальне правопорушення, підслідність розслідування даних проваджень, повноваження щодо підслідності, є пусті незаповнені графи (п.13 реєстру). Не зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування і письмові дані про надання доступу підозрюваного, захиснику, потерпілому до матеріалів досудового розслідування, в тому числі і речових, та яких саме з найменуванням таких матеріалів. При цьому, згідно вимог ч.12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має право допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст. 291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказала, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. На спростування висновків суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України зазначила, що під час досудового розслідування кримінального провадження жодна особа заяву про залучення її як потерпілого не подавала, потерпілим у кримінальному провадженні ніхто не визнавався у зв`язку з чим в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілих. Законом не містить таких підстав для повернення обвинувального акту прокурору, як невідповідність вимогам закону додатків до акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. Висновки суду про неконкретність пред`явленного обвинувачення є передчасними, суд мав змогу роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення, а прокурор змінити його в суді на підставі ст. 337 КПК України. Звертає увагу, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення з викладенням фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважав встановленими, а встановлення достатності доказів, встановлення фактичних обставин провадження не входить до компетенції суду під час підготовчого судового засідання.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу районного суду без змін. На думку адвоката, рішення суду є законним, обґрунтованим та мотивованим.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України - повернутий прокурору.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:
- ч.3 ст. 358 КК України (за попередньою змовою групою осіб, вчинив підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем),
- ч.2 ст. 205-1 КК України (вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб),
- ч.3 ст.206-2 КК України (протиправно заволодів майном підприємства, у тому числі часткою його засновника шляхом вчинення правочину з використанням підроблених документів та печатки підприємства, діючи за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду),
- ч.3 ст. 209 КК України (вчинив правочин з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння протиправного заволодіння майном підприємства, шляхом вчинення правочину з використанням підроблених документів та печатки товариства, що заподіяло велику шкоду, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, що передувало легалізації, з метою вчинення дій, спрямованих на приховання незаконного походження права на таке майно, діючи за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі).
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійсно не містить даних про потерпілих, інформацію про те, кому завдано шкоду, в якому саме розмірі, напроти, в акті зазначено, що шкоду злочином не завдано, при тому, що в обвинуваченні вказано, що умисними діями ОСОБА_7 спричинено велику шкоду ( ч.2 ст. 206-2 КК України) та шкоду в особливо великому розмірі (ч.3 ст. 209 КК України).
Не містить обвинувальний акт й даних про розмір витрат на залучення експертів, хоча згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування по справі проводилися експертизи.
Також, реєстр матеріалів досудового розслідування містить зазначені в оскаржуваній ухвалі районного суду недоліки, які свідчать про порушення вимог ст. 109 КПК України при його складанні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого обвинувачення, невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі та даному рішенні підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченій суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Довід прокурора в апеляції про те, що суд вийшов за межі повноважень при підготовчому судовому засіданні є необгрунтованим, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевіряв формулювання обвинувачення на його відповідність правовій кваліфікації інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. При цьому, формулювання обвинувачення дійсно не містить обов`язкових для встановлення даних про осіб, яким за версією слідства обвинуваченим була нанесена велика шкода та шкода в особливо великому розмірі, не містить даних про розмір цієї шкоди.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі про можливість зміни обвинувачення в суді є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений повинен знати суть пред`явленого обвинувачення до початку судового розгляду.
Твердження прокурора про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження жодна особа заяву про залучення її як потерпілого не подавала, потерпілим у кримінальному провадженні ніхто не визнавався у зв`язку з чим в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілих є неприйнятним.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, дані про допит потерпілого ОСОБА_9 .
Посилання прокурора про незаконність повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування колегія суддів визнає необґрунтованим у зв`язку з наступним.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
З наведених вимог закону слідує, що реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим та невід`ємним додатком до обвинувального акту у кожному кримінальному провадженні.
При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Системний аналіз вищевказаних норм кримінального процесуального закону вказує на те, що порушення при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування свідчать про невідповідність вимогам КПК України й самого обвинувального акту, адже такий реєстр є обов`язковим додатком обвинувального акту та до нього Законом встановлено певні вимоги.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: