Справа № 496/2826/18
Провадження № 1-кп/496/144/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянина України, не освіченого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.02.2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 4 років 8 місяців 45 днів позбавленні волі, цим же вироком ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, оскільки термін попереднього ув`язнення відбуття в рамках кримінального провадження дорівнює фактичному,
- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будівлі бару по вул. Тепличній в с. Усатове Біляївського району Одеської області, маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 , під приводом здійснення дзвінка, попросив у останнього надати йому мобільний телефон «Lenovo» моделі «k10a40» чорного кольору.

В свою чергу, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи істинного наміру ОСОБА_5 , направленого на заволодіння його майном, передав останньому зазначений мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном «Lenovo» моделі «k10a40» чорного кольору з сім-картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_1 та «Водафон» з невстановленим номером, та не зважаючи на вимогу потерпілого повернути телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, звернувши вказане майном на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1866 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину не визнав. При цьому пояснив, що 23.05.2018 року він йшов з товаришем за горілкою. По дорозі вони зустріли потерпілого, який запропонував їм випити та пригостив їх горілкою. Вийшовши з бару він попросив у потерпілого телефон, щоб подзвонити та пішов в одну сторону, а потерпілий в іншу. Наступного дня він продав вказаний мобільний телефон знайомому на ім`я ОСОБА_7 за 500 грн. Він пропонував потерпілому кошти за телефон, але останній відмовився. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, так як потерпілий добровільно дав йому мобільний телефон. В подальшому він з працівниками поліції поїхав до знайомого, які забрали телефон і повернули потерпілому. Стверджує, що його дії підпадають під ознаки шахрайства, що він і визнає.

Але суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:

-поясненнями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що біля бару в с. Усатове до нього підійшли хлопці і попросили купити їм горілки, що він і зробив. Виходячи з бару обвинувачений побачив у нього мобільний телефон та поросив дати йому телефон, щоб подзвонити. Після того, як телефон опинився в руках обвинуваченого, останній, не дивлячись на вимогу повернути телефон, з місця події зник і так як у нього (потерпілого) була пошкоджена нога він не зміг його наздогнати. Наступного дня він зустрів обвинуваченого біля будинку, запропонував повернути телефон, але між ними виник словесний конфлікт і люди, викликали поліцію. Телефон йому повернули працівники поліції. Посилання потерпілого, що обвинувачений вирвав у нього з рук мобільний телефон, зламавши палець, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так як суду не надано медичного висновку щодо тілесного ушкодження у виді перелому пальця потерпілого та в ході слідчого експерименту за участю потерпілого, останній повідомляв, що обвинувачений попросив у нього телефон, проте на вимогу повернути не реагував та з місця злочину зник;

-поясненнями свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що він з обвинуваченим йшли по вулиці в с. Усатове де зустріли потерпілого, який запропонував їм випити по чарці. Вони пішли в бар, де їх потерпілий пригостив. Після того, як вони випили, він пішов додому, а ОСОБА_5 залишився з потерпілим. Що відбулось далі він не знає. Вночі ОСОБА_5 прийшов з мобільним телефоном, а потім знову пішов. Він бачив, як обвинувачений витягнув з телефону сім-карти та викинув у вікно. Вранці прийшов обвинувачений та приніс пакет з продуктами та горілкою. Разом з ним прийшов потерпілий, який викликав поліцію. Вранці у обвинуваченого мобільного телефону вже не було. Працівники поліції знайшли дві сім-карти під вікном на вулиці;

-поясненнями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що 24.05.2018 року приблизно о 10-11 годині він йшов до бані та зустрів ОСОБА_5 . Він запропонував йому купити у нього телефон. Він дав обвинуваченому 500 грн. та забрав телефон. Прийшовши додому, він почав збиратись на роботу. Через деякий час прийшов обвинувачений з дільничним, який запитав у нього, чи купував він у ОСОБА_5 телефон. Він відповів, що купував. Після цього в присутності понятих він відав працівникам поліції цей мобільний телефон, а сам поїхав на роботу. Він думав, що це телефон обвинуваченого і йому потрібні були грошові кошти, оскільки ввімкнувши телефон, побачив в телефонній книзі чужі номери;

-поясненнями свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні про те, що приблизно в травні місяці на базарі в с. Усатове до нього підійшли працівники поліції і попросили його бути понятим. Працівникам поліції було видано мобільний телефон. Це було біля базару, недалеко від АЗС «Аккорд»;

-поясненнями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні про те, що вона йшовши в магазин побачила, як потерпілий прижав до сітки обвинуваченого. Вона почала кричати, щоб він його не чіпав, щоб у нього самого потім не було проблем. Потерпілий повідомив її, що вказаний чоловік відібрав у нього ввечері телефон. Після цього вона викликала поліцію. Поліція приїхала через 20 хвилин. Знає, що у потерпілого в березні був розрив зв`язок на нозі і він деякий час ходив з гіпсом;

-поясненнями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що 24.05.2018 року він був понятим при видачі мобільного телефона «Lenovo» чорного кольору працівникам поліції особою, яка його придбала у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 .

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 звернувся з заявою до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, в якій просить притягнути до відповідальності невідомого громадянина, який 23.05.2018 року приблизно о 23 годині по вул. Тепличній в м. Одеса з проханням нібито подзвонити заволодів його мобільним телефоном «Lenovo» чорного кольору з сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон» (а.с.56);

-протоколом огляду місця події від 24.05.2018 року та фотознімками до нього, відповідно до яких місцем пригоди є ділянка місцевості біля бару, розташованого по вул. Тепличній в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.57-59);

-протоколом огляду місця події від 24.05.2018 року та фотознімками до нього, відповідно до якого на прибудинковій території біля будинку, розташованого по вул. Тепличній, №1 в с. Усатове Біляївського району Одеської області серед чагарників було знайдено та вилучено пошкоджену сім-карту з логотипом мобільного оператора Київстар та рамку до неї (а.с.60-62);

-розпискою ОСОБА_9 від 24.05.2018 року, згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Lenovo» чорного кольору, який придбав 24.05.2018 року біля базару за 500 грн. у малознайомого громадянина на ім`я ОСОБА_13 (а.с.63);

-протоколом огляду від 24.05.2018 року та фотознімками до нього, згідно якого предметом огляду є мобільний телефон «Lenovo» моделі «k10a40» чорного кольору. На момент огляду в телефоні відсутні будь-які сім-карти (а.с.64-67);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих впізнав особу на фото №1, яка 23.05.2018 року близько 23:00 год. відкрито заволоділа його мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору на вул. Тепличній в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.76-77);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 в присутності понятих впізнав особу на фото №1, яка 24.05.2018 року близько 10:00 год. продала йому мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору на перехресті вулиць Вернидуба і Грушевського в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.78-79);

-звітом про незалежну оцінку вартості мобільного телефону «Lenovo» моделі «k10a40», відповідно до якого його вартість на час вчинення злочину складає 1866 грн. (а.с. 80-90);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого останній в присутності понятих розповів та продемонстрував, як обвинувачений шляхом обману, під приводом подзвонити заволодів мобільним телефоном потерпілого, а потім не дивлячись на вимогу останнього повернути мобільний телефон з місця пригоди зник (а.с.90-94).

Суд не погоджується з позицією обвинуваченого та його захисника про те? що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати як шахрайство, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що після того як потерпілий передав обвинуваченому мобільний телефон подзвонити, останній не дивлячись на вимогу потерпілого повернути його, з місця події зник. Тобто дії обвинуваченого були розпочаті як шахрайство, а потім переросли в грабіж, оскільки потерпілий вимагав повернути йому мобільний телефон, але обвинувачений не реагував, з місця події зник, приніс телефон до місця проживання, де викинув сім карти з мобільного телефону, а на наступний день продав вказаний телефон.

Аналогічна правова позиція міститься в підпункті 5 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де зазначено, що: якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинувачення, яке ставиться в провину ОСОБА_5 є доведеним і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння корисного злочину і знову скоїв навмисний тяжкий злочин, не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

В досудовій доповіді Біляївський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області щодо міри покарання зазначив, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше судимий за скоєння корисних злочинів і знову вчинив навмисний корисний тяжкий злочин, що говорить про стійкість його намірів на скоєння злочинів проти власності, негативну характеристику обвинуваченого, висновок органу пробації про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст. 186 КК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24.05.2018 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.05.2018 року на пошкоджену сім-карту із логотипом оператора мобільного зв`язку «Київстар» та рамку до неї, а також мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «k10a40» чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - з часу вручення вироку.

Суддя ОСОБА_1