Справа №583/2317/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/1/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 583/2317/18 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні її клопотання про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на зазначене в клопотання майно.

19.06.2018 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернулась потерпіла ОСОБА_8 з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтувала тим, що маються намагання до завершення кримінального провадження за фактом доведення до самогубства її двоюрідного брата, незаконно успадкувати його буд. АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2018 відмовлено потерпілій ОСОБА_8 в задоволенні її клопотанні про арешт майна. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції вмотивувала тим, що кримінальне провадження не містить доказів щодо звернення потерпілої ОСОБА_8 з цивільним позовом у цьому кримінальному провадженні, а тому остання і не наділена повноваженнями на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді, наклавши арешт на зазначене неї майно, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання потерпілої про арешт майна та відмовивши в його задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_8 не є цивільним позивачем і не наділена повноваженнями на звернення до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, а тому не відповідає критеріям, передбаченим ч.1 ст.171 КПК, оскільки кримінальне провадження не містить доказів про заявлений потерпілою позов у кримінальному провадженні.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, у відповідності до вимог ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, крім іншого, для забезпечення цивільного позову, а згідно ч.1 ст.171 цього Кодексу з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому, у вказаному переліку осіб, які мають право на звернення з клопотанням про арешт майна, дійсно відсутній потерпілий у кримінальному провадженні, яким може бути фізична особа, якій злочином завдано моральної, фізичної або майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК), і яка згідно п.п.1, 10 і 14 ч.1 ст.56 КПК, протягом кримінального провадження, крім іншого, має право на відшкодування завданої злочином шкоди в порядку, передбаченому законом.

Цивільним позивачем у кримінальному провадженні також є фізична особа, якій злочином або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені КПК для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову (ч.1 і ч.2 ст.61 КПК).

Таким чином, процесуальні права потерпілого та цивільного позивача щодо пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні органічно поєднані між собою, повністю співпадають і є ідентичними (однаковими) з точки зору їх реалізації.

При вирішенні питання щодо змісту та форми кримінального провадження в частині можливості (чи неможливості) потерпілого звернутися до суду з клопотанням про арешт майна до пред`явлення ним цивільного позову у кримінальному провадженні, слід керуватися насамперед основними засадами судочинства, передбаченими у ст.129 Конституції України, у розділі І ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та безпосередньо у ст.7 КПК, в тому числі і принципами верховенства права та законності, згідно яких у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК (п.2 ч.1 ст.7 і ч.6 ст.9 КПК), а саме кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що у свою чергу застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (п.1 ч.1 ст.7 і ст.8 КПК).

З огляду на викладене, враховуючи усталену судову практику ЄСПЛ, яка визнає пріоритет прав людини і громадянина над правами держави, колегія суддів вважає, що право потерпілого виступати як цивільний позивач (вживати заходів для забезпечення позову, заявляти і підтримувати цивільний позов тощо) не залежить від офіційного надання йому статусу цивільного позивача у кримінальному провадженні слідчим, прокурором або судом (слідчим суддею), оскільки у відповідності до приписів ст.128 КПК, потерпілий має право під час кримінального провадження у будь-який час до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, який у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. При цьому, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом (в тому числі і щодо його забезпечення) КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Такою цивільною процесуальною нормою, про яку йдеться мова у ст.128 КПК і яка не суперечать засадам кримінального судочинства, є ст.149 ЦПК, згідно якої суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ Охтирського ВП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000214 від 03.04.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.140 і ч.1 ст.358 КК, а саме встановлено наявність ознак підробки заповіту двоюрідного брата потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 щодо домоволодіння АДРЕСА_1 .

Зважаючи, що вказані дії могли бути спрямовані на заволодіння зазначеним майном, а його можливе незаконне успадкування та відчуження добросовісному набувачу унеможливить повернення цього майна законному спадкоємцю, а також враховуючи положення ст.128 КПК і ст.149 ЦПК щодо можливості забезпечення цивільного позову до його пред`явлення у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя необґрунтовано відмовила потерпілій ОСОБА_8 в арешті зазначеного нею у клопотанні майна, порушивши тим самим суттєво її права та законні інтереси і позбавивши можливості ефективного захисту своїх процесуальних прав, чим істотно порушила вимоги кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала підлягає скасуванню з цих підстав, а апеляційна скарга потерпілої задоволенню в цій частині.

Вказане вище узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, який у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02) констатував, що «засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права».

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_8 про арешт майна, зазначеного у її клопотанні, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки на час апеляційного розгляду арешт на це майно вже накладений, зокрема ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2018 для забезпечення позову в порядку цивільного судочинства заборонено Охтирській районній державні нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії у спадковій справі щодо оформлення права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , а також ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2018 у кримінальному провадженні № 0000214 накладений арешт на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, зважаючи, що на майно, зазначене в клопотанні потерпілої ОСОБА_8 вже накладений арешт як у порядку цивільного, так і у порядку кримінального судочинства, то колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_8 в задоволенні її клопотання про арешт будинку АДРЕСА_1 , задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу потерпілої.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2018 року, щодо відмови в накладенні арешту на майно скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4