В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2019 Справа №607/2387/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0002389 від 01.10.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області (по особовому складу) від 24.02.2017 №42о/с капітана поліції ОСОБА_6 (№0089614) призначено на посаду заступника начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 24.02.2017 року.

Згідно посадових повноважень заступника начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, капітан поліції ОСОБА_6 організовує роботу сектору превенції, груп реагування патрульної поліції, спрямовує та координує їх діяльність щодо проведення профілактичної роботи на території обслуговування; здійснює керівництво роботою, визначає тактику, основні напрямки діяльності сектору превенції, груп реагування патрульної поліції відповідно до визначених завдань і функцій; організовує та контролює діяльність у сферах забезпечення превентивної та профілактичної діяльності щодо запобігання вчиненню правопорушень, у тому числі налагодженні співпраці з населенням та громадськими формуваннями в забезпеченні правопорядку.

Так, 29.09.2018 року працівниками Зборівського ВП ТВП відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами, особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а також поміщено на арешт майданчик Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області автомобіль марки «Тойота», яким керував ОСОБА_3 .

В подальшому у ОСОБА_3 виник умисел уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернути вилучений у нього автомобіль.

З цією метою ОСОБА_3 , вирішив запропонувати заступнику начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду, за отримання якої останній б вплинув на суддю Зборівського районного суду, який розглядатиме складений щодо ОСОБА_3 адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 жовтня 2018 року близько 10:00 год. ОСОБА_3 , прийшов на особистий прийом до заступника начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 та перебуваючи в його службовому кабінеті №2, що знаходиться у приміщенні Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що по вул.Б.Хмельницького,44, в м.Зборові, Зборівського району, Тернопільської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, особисто, в усній формі звернувся до ОСОБА_6 із пропозицією надати останньому неправомірну вигоду за те, щоб він вплинув якимось чином на прийняття рішення суддею Зборівського районного суду задля уникнення ОСОБА_3 відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в подальшому повернення арештованого автомобіля. Однак, ОСОБА_6 на таку пропозицію ОСОБА_3 не погодився і будь яких домовленостей із ним не досяг.

Про вказаний факт, заступник начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 рапортом повідомив безпосереднього керівника.

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 04 жовтня 2018 року, близько 14:00 год., прийшов у приміщення Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться на вул. Б.Хмельницького, 44, в м. Зборові, Зборівського району, Тернопільської області, знову прийшов на прийом до заступника начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 . Перебуваючи у службовому кабінеті №2 ОСОБА_3 особисто, в усній формі, звернувся до ОСОБА_6 з пропозицією надати неправомірну вигоду в розмірі 2500 гривень за сприяння у впливі на уникнення адміністративної відповідальності та повернення автомобіля марки «Тойота», який знаходиться на арешт майданчику Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, будучи переконаним, що ОСОБА_6 може позитивно вплинути на вирішення його справи.

ОСОБА_6 , обіймаючи посаду заступника начальника Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, використовуючи свої службові повноваження міг сприяти ОСОБА_3 у вирішенні питання щодо повернення останньому автомобіля марки «Тойота», який знаходиться на арешт майданчику Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, відмовився отримати будь-яку неправомірну вигоду від ОСОБА_3 та повідомив останнього, ще такі його дії є незаконними. Однак, ОСОБА_3 не відреагувавши на зауваження ОСОБА_6 та продовжуючи свій злочинний умисел, витягнув із кишені куртки, в яку був одягнутий, грошові кошти в сумі 2500 гривень та залишив на робочому столі ОСОБА_6 , однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 з незалежних від ОСОБА_3 обставин відмовився від пропозиції останнього і в подальшому ОСОБА_3 був виявлений працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, тобто закінчений замах на пропозицію надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

28 січня 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодами.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2019 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення технічної

експертизи документів №1-1-382/18 від 18.10.2018 року в сумі 1144 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

У кримінальному провадженні згідно постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 04.10.2018р. визнано речовим доказом: 5 купюр номіналом по 500 грн. кожна, з наступними серіями та номерами: ЗФ4718184, ЛД9329514, СГ0779712, ВВ6316237, ЛВ0977112, які упаковані в один сейф-пакет №3787155, та який переданий на зберігання в Тернопільську філію ПАТ КБ «Приватбанк» слід після набрання вироком законної сили конфіскувати.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 28 січня 2019 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369-2 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів №1-1-382/18 від 18.10.2018 року в сумі 1144 (однієї тисячі сто сорок чотири) грн. в користь держави після набрання вироком законної сили.

Речові докази: 5 (п`ять) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) грн. кожна, з наступними серіями та номерами: ЗФ4718184, ЛД9329514, СГ0779712, ВВ6316237, ЛВ0977112, які упаковані в один сейф-пакет №3787155, та який переданий на зберігання в Тернопільську філію ПАТ КБ «Приватбанк» - після набрання вироком законної сили - конфіскувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1