Справа № 545/785/19
Провадження 1-в/545/213/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 Полтавський районний суд Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації ОСОБА_4
клопотання засудженої:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Новомосковськ Дніпропетровської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжня, освіта середня, до засудження не працювала.
Раніше судима:
1) 24.04.1986 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 229 - 6 ч.1 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 20% в дохід держави.
2) 06.06.1986 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 30 КК України до 2 років позбавлення волі. Указ ПВР СРСР від 11.06.1986 року «Про амністію» згідно ст. 9 п. «Е» невідбуту частину на 11 місяців 18 днів скорочено наполовину. Звільнена 12.12.1987 року за відбуттям строку покарання з виправної колонії №34.
3) 23.02.1995 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 27.08.1998 року згідно ст. 6 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року з виправної колонії №44.
4) 16.03.1999 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42, 14 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 21.06.2002 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 1 день з виправної колонії №79.
5)11.05.2005 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 30.09.2006 року за відбуттям строку покарання з виправної колонії №65.
6) 19.06.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнена 21.05.2010 року за відбуттям строку покарання з виправної колонії №44.
7) 14.04.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту.
8) 26.11.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнена 21.05.2010 року за відбуттям строку покарання з виправної колонії №44.
Засуджена:
10.04.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 309 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. 16.04.2019 року Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 72 ч,5 КК України Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року зараховано у строк основного покарання період 17.02.2015 року по 12.06.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду звернулась засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
На адресу суду від засудженої надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала та прохала задовольнити.
Представник адміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженої, вказавши на те, що на даний час не можливо застосувати дану пільгу до засудженої, оскільки відповідно до характеристики на засуджену, ОСОБА_5 на даний час відбування покарання в установі не довела свого виправлення і не заслуговує на умовно- дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, так як неодноразово вчинила тяжкі злочини, звільнялася два рази згідно Закону України "Про амністію", умовно-достроково, та засуджена знову за тяжкий злочин, що свідчить про небажання повертатися до соціально- правомірного життя в суспільстві, належних висновків для себе не зробила. Пристосувалася до умов відбування покарання. На даний час не досягла необхідного ступеня виправлення та невідбута частина покарання становить 2 роки. В представників адміністрації не має впевненості в правослухняній поведінці після звільнення з місць позбавлення волі.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав:
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Як встановлено судом, відповідно до характеристики на засуджену, За час відбування покарання в установі не допускає порушення вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня, але потребує постійного нагляду за поведінкою. стягнень не має, має одне заохочення у вигляді подяки рішенням дисциплінарної комісії установи протокол №6 від 25.08.2017 року за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Але після отриманого заходу заохочення засуджена змінила своє ставлення до праці та вимог режиму відбування покарання. Пристосувалася до умов відбування покарання.
У відносинах з представниками адміністрації тактовна, але робить це з мстою мати поблажливе ставлення до неї. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки.
Згідно з характеристикою засуджена ОСОБА_5 на даний час відбування покарання в установі не довела свого виправлення і не заслуговує на умовно- дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, так як неодноразово вчинила тяжкі злочини, звільнялася два рази згідно Закону України "Про амністію", умовно-достроково, та засуджена знову за тяжкий злочин, що свідчить про небажання повертатися до соціально- правомірного життя в суспільстві, належних висновків для себе не зробила. Пристосувалася до умов відбування покарання. На даний час не досягла необхідного ступеня виправлення та певідбута частина покарання становить 2 роки. В представників адміністрації не має впевненості в правослухняній поведінці після звільнення з місць позбавлення волі, тому суд вважає, що засуджена на даний час не досягла ступеня виправлення, а тому клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1