Справа № 355/530/18
Кримінальне провадження № 1-кп/355/79/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2018 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурорів : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
представника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липняжка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює монтажником в ТОВ «Шатро», раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
суд визнав доведеним, що 31 березня 2018 року близько 01:15 год., у ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував в с. Морозівка, Баришівського району, Київської області по вул. Садовій неподалік кафе-бару «Наталі», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_11 фізичної шкоди його здоров`ю, ОСОБА_8 , рукою зжатою в кулак умисно наніс удар по обличчю потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №23 від 27.04.2018року, у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носа,рана у ділянці переднісся, які характерні для дії тупого твердого предмету(предметів), або при ударі об такий (такі) та відносяться до категорії легкихтілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.
Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками.
Проте, при цьому вважає, що цивільний позов предявлений ОСОБА_11 він визнає лише в межах 280 грн., оскільки куплені потерпілим ліки не відповідають призначенню, який був виписаний лікарем.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини в скоєному, його винність повністю доведена зібраними по справі та оціненими в судовому засіданні доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 зазначивши, що 31 березня 2018 року близько 01:15 год., ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік кафе-бару «Наталі», в с. Морозівка, Баришівського району, Київської області по вул. Садовій наніс йому кулаком удар в обличчя. Від отриманого удару, він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа,рани у ділянці переднісся та перебував на амбулаторному лікуванні із 31.03.2018 по 06.04.2018 року.
Заявлений цивільний позов підтримав повністю та просив його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказав, що 30.03.2018 року близько 21 год. вони разом з ОСОБА_11 вийшли прогулятися та зайшли в кафе «Наталі» де випили чаю, після чого пішли на дискотеку. Оскільки дискотеки не було, то вони пішли на вулицю де до них підійшов ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_11 відійти поговорити. Оскільки хлопці перебували в полі його зору, то ОСОБА_12 з впевненістю може сказати, що в той момент, коли ОСОБА_11 хотів відійти від ОСОБА_8 , останній вдарив потерпілого із сторони правого плеча в область носа, після чого у ОСОБА_11 пішла кров. Не маючи змоги оборонятися, ОСОБА_11 руками обхватив ОСОБА_8 щоб той більше не наносив ударів. ОСОБА_12 підбіг до хлопців та розтягнув їх одне від одного і оскільки у ОСОБА_11 із носа пішла кров, то він дав йому серветки та допоміг дістатися додому де передав потерпілого матері, а сам пішов додому.
Свідок ОСОБА_12 додатково вказав, що ОСОБА_13 ніякої допомоги потерпілому не надавав, яка була причина конфлікту йому невідомо.
Окрім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, винність ОСОБА_8 у вчиненні ним діяння передбаченого ч.2 ст.125 КК України підтверджується зібраними по справі матеріалами досудового розслідування:
Згідно висновку експерта № 23 від 27.04.2018 року, у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, рани у ділянці перенісся, які характерні для дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі) за давністю можуть відповідати вказаному у постанові від 31.03.2018 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я ( а.с.108-109).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2018 року, за яким ОСОБА_11 вказав як йому було нанесено удар на місці вчинення кримінального правопорушення ( а.с. 110-113),
Висновком експерта №42/д від 27.04.2018 року, за яким вказано, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від удару нанесеного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.121-122).
Сукупність приведених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують суд, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається із наданої суду характеристики, ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває ( а.с.124-126).
Відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину
У відповідності до ст. 67 КК України обтяжуючі обставини відсутні.
Крім того, при обранні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує його ставлення до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання , а тому вважає за необхідне, обрати ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт.
При вирішенні цивільного позову заявленого потерпілим ОСОБА_11 суд вважає, що він підлягає до повного задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом безспірно встановлено, що внаслідок нанесення ОСОБА_8 удару кулаком в обличчя ОСОБА_11 , останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, рани у ділянці перенісся.
Відповідно до чеку №203337 від 31.03.2018 року на лікування ОСОБА_11 були затрачені кошти в сумі 656, 81 грн.( а.с.43) Таким чином суд вважає, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на лікування знайшли своє підтвердження на суму 656, 81 гривень, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого.
Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями обвинуваченого суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов. Таким чином, новий КПК України розширив види шкоди, що можуть бути відшкодовані шляхом пред`явлення цивільного позову, додавши до переліку, окрім матеріальної, також і моральну шкоду (ст. 128 КПК України).
Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди суд виходить з позицій ч.3 ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до яких, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і душевних страждань (враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інших обставин).
Приймаючи до уваги принципи законності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути із ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди.
При цьому суд вважає, що посилання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 на ту обставину, що потерпілий, звертаючись до суду з позовною заявою про відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди повинна був сплатити судовий збір, передбачений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Суд вважає вказані доводи як такі, що не грунтуються на точному змісті наведеної правової норми .

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Положеннями зазначеного пункту також передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягання.
Разом з тим, п. 2 цієї ж частини статті передбачена інша самостійна підстава звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної і моральної), завданої у результаті заподіяння тілесних ушкоджень або її смерті, незалежно від того настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність, згідно Закону.
Виходячи з наведеного, цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі не зазначені.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, ст..1166,1167 ЦК України п. 17-1 Постанови пленуму ВСУ за №4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», суд

ЗАСУДИВ:
визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Позовні вимоги ОСОБА_11 да ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_11 , проживаючого по АДРЕСА_1 656,51 ( шістсот п`ятдесят шість грн. 51 коп) заподіяної матеріальної шкоди, та 10000 ( десять тисяч ) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду
Київської області ___________________ ОСОБА_1