Єдиний унікальний номер 205/2901/18
Єд.унік. №205/2901/18
Провадження №1-в/205/421/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше засудженого: 31 січня 2017 року Лісосибирським міським судом Красноярського краю Російської Федерації за ст.30 ч.3 п. «Г»-228.1 ч.4 КК РФ, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №42 УФСВП Росії по Красноярському краю», засудженого вироком Радянського районного м.Красноярська Россійської Федерації від 28 березня 2017 року за ст.158 ч.2 п. «Г», 69 КК Россійської Федерації до шести років та трьох місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянина ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України. В клопотанні зазначається, що 16 березня 2018 року, відповідно до ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 05 грудня 2017 року за № 06-150529/17, наказом №764/5 Міністерством юстиції України, було ухвалено рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 було засуджено вироком Радянського районного суду м.Красноярська Россійської Федерації від 28 березня 2017 року за ст.158 ч.2 п.«Г», 69 КК Россійської Федерації (таємне викрадення чужого майна, вчинена із одягу, який знаходився на потерпілому) до 6 років 3 місяців позбавлення волі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №42 УФСВП Росії по Красноярському краю», кінець відбуття строку покарання - 05.12.2022 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, заявник просить визнати статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Радянського районного суду м.Красноярська Російської Федерації від 28 березня 2017 року та за вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року, а також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим за цим вороком в Україні та вирішити питання в частині стягнення процесуальних витрат.

В судове засіданні представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотання просив розглядати справу за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону та висловив свою думку про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р., що компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; або: в) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України, протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Судом встановлено, що 28 березня 2017 року у справі № 1-76/2017, громадянина України ОСОБА_4 було засуджено вироком Радянського районного суду м.Красноярська Російської Федерації за ст.158 ч.2 п.«Г» КК Россійської Федерації до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.69 ч.5 КК Російської Федерації, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та за вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року, яким його засуджено за ст.30 ч.3-228.1 ч.4 п. «Г» КК Російської Федерації до 6 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Згідно розпорядження, вирок набрав законної сили 07 квітня 2017 року.

Під час відбування покарання на території Російської Федерації, засуджений ОСОБА_4 написав заяву, яка додається до клопотання, в якій просив розглянути питання про передачу його для подальшого відбування покарання в Україну.

16 березня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №764/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції України про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 05 грудня 2017 року за № 06-150529/17.

Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія № 42 УФСВП Росії по Красноярському краю», станом на 06 жовтня 2017 р. відбута частина покарання складає - 1 рік 28 днів, не відбута частина - 5 років 1 місяць 29 днів.

В матеріалах клопотання також міститься довідка про стан здоров`я засудженого, згідно якого останній перебуває у ФКУ «Виправна колонія № 42 УФСВП Росії по Красноярському краю», з діагнозом хронічний зовнішній отит зліва.

Відповідно до характеристики, ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, стягнень та заохочень не має.

Також в матеріалах справи є довідка Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, відповідно до якої ОСОБА_4 , згідно з положенням ст.3 Закону України «Про громадянство України» - є громадянином України та відповідно до копії паспорта громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи згідно зі ст.6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 р. та ст. 610 ч.2 КПК України.

Відповідно до ст.11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України, при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:

- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Радянського районного суду м.Красноярська Россійської Федерації від 28 березня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.158 ч.2 п. «Г», 69 КК Россійської Федерації у відповідність із законодавством України таким, що підлягає задоволенню.

За вимогами ч. 6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині процесуальних витрат за наявності відповідного клопотання.

Таким чином, клопотання Міністерства юстиції України в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат в доходну частину федерального бюджету РФ за вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 12 березня 1983 року), ст.ст. 369-372, 602, 610 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Радянського районного суду м.Красноярська Російської Федерації від 28 березня 2017 року, яким громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.158 ч.2 п. «Г», 69 КК Россійської Федерації та засуджено до 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачено відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Радянського районного суду м.Красноярська Російської Федерації від 28 березня 2017 року та вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року , а саме:

- ст.158 ч.2 п. «Г» КК Російської Федерації відповідає ч.2 ст.185 КК України;

- ч.3 ст.30, ч.4 п.«Г» ст.228.1 КК Російської Федерації відповідає ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України;

- ч.5 ст.69 КК Російської Федерації відповідає ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 6(шість) років 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 28 березня 2017 року, зарахувавши в строк покарання термін тримання під вартою: з 07 по 08 липня 2016 року, а також за вироком Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації: з 08 вересня 2016 року до 30 січня 2017 року, а також з 31 січня до 27 березня 2017 року, включно.

На виконання вироку Лісосибирського міського суду Красноярського краю Російської Федерації від 31 січня 2017 року, стягнути з ОСОБА_4 в дохід федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати з оплати винагороди адвокату у розмірі 6930 рублів, що в переводі в національну валюту за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 2 909 гривень 21 копійка.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська протягом семи днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1