Ухвала
Іменем України
18 березня 2019 року

м. Київ
справа № 743/344/17

провадження № 51-655ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо нього,
установив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 18 лютого 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвалу невідкладно було надіслано засудженому, і згідно із даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію цієї ухвали він отримав 22 лютого 2019 року.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК України не дотримано, допущених недоліків в повному обсязі не усунуто.
Так, за положеннями ч. 1 ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону, при вирішенні питання про наявність якого суд касаційної інстанції керується ст. 412 цього Кодексу.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано. Зокрема, повторна касаційна скарга засудженого не містить обґрунтувань необхідності скасування або зміни судових рішень, з огляду на положення вимог статей 370, 412 КПК України.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги засудженого не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України та є суперечливою. Так ОСОБА_4 , порушуючи питання про необхідність зміни судових рішень в порядку вирішення цивільних позовів про стягнення з нього витрат на правову допомогу, просить відмовити в їх задоволенні, тобто ухвалити в цій частині нове рішення.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
При цьому, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3