ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/580/19 Справа № 183/1016/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює заступником директора ПП КросПринт, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було надано суду достатньо доказів, що підтверджують обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.260, ч. 1 ст. 263 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Посилається на те, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 КК України, а тому слідчим суддею було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вказує на те, що слідчим суддею вказані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не дотримано, зокрема слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.260, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора підозрюваний ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні вказаної скарги, ухвалу слідчого судді щодо нього залишити без змін
Посилається на те, що в апеляційній скарзі прокурор посилається лише на тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за якою не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою.
Зазначає, що він надав до суду достатньо доказів, документів, що підтверджують відсутність ознак його вини за ч. 2 ст. 260 КК України, і будь-яких ризиків невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також жодного разу він не порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, кожний раз з`являвся в суд, не пропустив жодного засідання.
Вказує на те, що він раніше не судимий, працює, має вищу освіту, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 рокубуло застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 15 травня 2019 року включно, з покладанням на нього обов`язків: прибувати до слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щоденно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, тому до ОСОБА_7 необхідно застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт. При цьому слідчим суддею враховано тяжкість покарань, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що останній працює, має міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до представлених в апеляційний суд матеріалів, старшим слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 14 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

14 лютого 2019 року ОСОБА_7 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

15 лютого 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а 03 квітня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 квітня 2019 року включно.

11 березня 2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду скасовано вищевказану ухвалу слідчого судді та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2019 року.

08 квітня 2019 року керівником Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 15 травня 2019 року, у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Старший слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 30 днів.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколами оглядів місця події від 14 лютого 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14 лютого 2019 року, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , висновками експерта № 7/3.1/175 від 25 березня 2019 року, № 7/3.1/148 від 07 березня 2019 року.
Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких, а в провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , яке тривалий час по суті не розглянуто.
Разом з тим,судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи, тобто має міцні соціальні зв`язки, отже можливо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Однак, відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримані належним чином.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає доводи прокурора про те, що до ОСОБА_7 , який підозрюється також у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є слушними, тому апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_7 - скасуванню.
Разом з тим, на час апеляційного перегляду вказаної ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 07 травня 2019 року було прийнято постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення, відповідно до якої злочинні дії ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 000309 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 260 КК України на склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.
Отже, колегія суддів погоджується із обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 296КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддівпогоджується з наявністю вказаного ризику в тій мірі, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, заслуговує на увагу, оскільки підозрюваний усвідомлює, що підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочину та тяжкого злочину, та розуміє негативні наслідки його засудження за такий тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, однак, це не є достатньою вагомістю для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливим і таким, що у сукупності свідчить про можливість усунення щодо останнього зазначеного ризику лише у такий спосіб.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На підставі викладеного, враховуючи, що зазначене кримінальне правопорушення має вже іншу кваліфікацію без складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та думку прокурора, який просив інший запобіжний захід, підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечує щодо цієї кваліфікації, і просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_7 ризику.

Крім того, відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 08 квітня 2019 року керівником Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 продовжено досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням щодо ОСОБА_7 до 15 травня 2019 року (а.м.п.51-56).

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177КПК України, особи підозрюваного, та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного,колегія суддів дійшла висновку, що буде достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпідозрюваному ОСОБА_7 задовольнити частково.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю селища Холмського Абінського району Краснодарського краю, Російської Федерації, громадянину України, - застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 15 травня 2019 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 на строк до 15 травня 2019 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня щоденно.
Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 .
Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3