Дата документу 04.12.2018 Справа№ 329/370/18
запорізький Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/637/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №329/370/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Соколово Немського району Кіровської області РСФСР, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачену звільнено від відбування призначеного покарання.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речовий доказ.

Згідно зі змістом вироку, 01.07.2015 року близько 12 години 30 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Nissan Note реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Енергодар-Василівка-Бердянськ, здійснювала рух в напрямку м.Бердянськ з постійною швидкістю, яка перевищувала дозволену 90км/год. В салоні зазначеного автомобіля знаходились пасажири ОСОБА_9 , 1947 року народження та ОСОБА_10 , 2008 року народження. Під час руху на території Чернігівського району Запорізької області на відстані рівній 156км+733,8м. зазначеної автодороги ОСОБА_8 не виконала будь-яких дій, направлених на зменшення швидкості транспортного засобу, не переконалася в безпечності своїх дій, здійснила наїзд автомобіля на наплив асфальтного дорожнього полотна проїжджої частини, внаслідок чого змінила напрямок свого руху праворуч, створивши небезпеку для руху, допустила занос керованого нею автомобіля та подальший з`їзд в правий по ходу руху кювет з послідуючим зіткненням з перешкодою у вигляді дерева.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушила вимоги п.12.1, 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв`язку з фактом ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Nissan Note - ОСОБА_10 , 2008 року народження отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 17.09.2015 року, ОСОБА_10 знаходилась на лікуванні з 01.07.2015 року по 02.07.2015 року з діагнозом: «Політравма. Закритий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням. Закритий перелом правого стегна без зміщення. Закритий перелом лівої сідничної кістки без зміщення. Закритий перелом лівої ключиці без зміщення. Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана обличчя. Травматичний шок І ст.».

Під час вивчення медичної документації на ім`я ОСОБА_10 виявлено такі тілесні ушкодження: крововилив у ділянці промежини, рана на обличчі, закритий перелом лівої ключиці, закритий перелом правого та лівого стегна, закритий перелом сідничної кістки зліва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Nissan Note - ОСОБА_9 , 1947 року народження, померла на місці ДТП.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 29.08.2015 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок сполученої травми голови, тулуба та кінцівок з забоєм речовини головного мозку, перелому шийного відділу хребта з неповним розривом спинного відділу хребта у шийному відділі, множинними переломами ребер, перелому лівої ключиці та груднини, забоєм легень, закритими переломами кісток лівого передпліччя та лівої гомілки. Травма ускладнилась розвитком травматичного шоку, про що свідчать вогнища нерівномірного кровонаповнення міокарда з переважанням малокров`я, повнокров`я нирок та легень, зміни з боку внутрішніх органів, характерні для шоку та саме для такого виду смерті.

Під час дослідження на тілі виявлено тілесні пошкодження у вигляді синців та саден на голові, обличчі, синці на лівій верхній та нижніх кінцівках, на тулубі переважно зліва. Перелом шийного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку, переломи ребер справа та зліва по заднім поверхням та зліва по передній поверхні, перелом лівої ключиці, груднини, переломи кісток лівого передпліччя та гомілки. Усі пошкодження у сукупності знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, як такі, що викликали важкі наслідки у вигляді травматичного шоку.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК у виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.75 КК звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 вчинила злочин, внаслідок якого її неповнолітня дитина отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому відповідно до п.«г» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до неї не могла бути застосована амністія. Разом з тим, суд недостатньо врахував дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину визнала повністю, щиро розкаялася, позитивно характеризується, що в сукупності значно знижує суспільну небезпеку обвинуваченої та свідчить про можливість її виправлення без відбування покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок суду без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги; обвинувачену та її захисника, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка її діянь, вид та розмір призначеного їй покарання в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочину обвинуваченою ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскаржуваному вироку суду.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання є слушними.

Так, відповідно до п.«г» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченою ОСОБА_8 було вчинено злочин, внаслідок якого її неповнолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відтак, з огляду на вимоги п.«г» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» до обвинуваченої ОСОБА_8 не могла бути застосована амністія.

Враховуючи зазначені обставини вирок суду в частині звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 раніше не судима, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому. Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої, відсутні.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 без її ізоляції від суспільства. А тому судова колегія вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного їй покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного їй даним вироком покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3