г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/433/18
Номер провадження 1-кп/213/38/19
У Х В А Л А
Іменем України

11 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні /в залі судових засідань №14/ клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор просила продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в обґрунтування якого зазначила, що ризики, які були раніше встановлені судом на цей час не втратили свою актуальність і продовжують тривати без змін, обвинувачена не має реєстрації проживання, не має постійного місця проживання, не працює, не має документів, що посвідчують її особу і за таких обставин більш м`який запобіжний захід - домашній арешт не можливо обрати. Просила відмовити у задоволенні усного клопотання обвинуваченої та її захисника стосовно обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою, яку зазначила обвинувачена а саме АДРЕСА_1 , оскільки, не відомо, хто є власником цієї квартири і хто мешкає за цією адресою.

Потерпіла в судовому засіданні повністю підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачена просила обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає її брат з дружиною, дане клопотання було підтримано її захисником.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

Суд знаходить, що обставини, які характеризують обвинувачену і які були раніше встановлені судом не змінились на цей час.
ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 статті 121 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачена не є людиною похилого віку, не являється інвалідом, на цей час є засудженою вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2017 року за ч.1 ст.190, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого під час відбування покарання за цим вироком.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, не має офіційної реєстрації місця проживання, не має постійного місця проживання, не має документів, що посвідчують її особу крім довідки про звільнення з місць позбавлення волі, не одружена, з її слів, повідомлених у попередніх судових засіданнях, позбавлена батьківських прав, з грудня 2017 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На цей момент розгляд кримінального провадження ще триває.

Таким чином, судом були встановлені певні ризики, визначені пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України у разі знаходження обвинуваченої на волі, у зв`язку з важкістю покарання, відсутністю міцних соціальних зв`язків, відсутністю зареєстрованого місця проживання, а також постійного місця проживання, відсутності сім`ї, місця роботи та документів, що посвідчують її особу обвинувачена може переховуватися від суду, змінити місце проживання, переїхати в інший місто чи населений пункт, чим уникне судового розгляду.

Також, у свою чергу, суд приймає до уваги, що обвинувачена має синдром залежності від вживання алкоголю, обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, отже, є ризик того, що знаходячись на волі обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Суд також знаходить, що існує ризик вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення з метою свого утримання, оскільки обвинувачена не має освіти і професії, також не надані докази, що на момент затримання обвинувачена працювала.
Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачена не має зареєстрованого місця проживання та постійного місця проживання, до свого затримання проживала у місці проживання свідка ОСОБА_8 , де було скоєне кримінальне правопорушення і за цією адресою не можливо встановити ні домашній арешт ні обрати такий вид запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.
Також, суд знаходить повністю необґрунтованим посилання обвинуваченої на те, що вона може знаходитись під домашнім арештом за адресоюАДРЕСА_1 , оскільки суду не надано доказів хто є власником цього житла, хто саме там зареєстрований та проживає.
Всі перелічені обставини, встановлені судом вказують на те, ще клопотання прокурора є обґрунтованим, при цьому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено, отже усне клопотання обвинуваченої та її захисника з підстав, наведених вище задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197, 331, 369, 371, 372, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на 2 місяці - до 11 травня 2019 року.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 та її захисника про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України дана ухвала, яка постановлена під час судового провадження до ухвалення вироку, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на вирок.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .