Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
"26" грудня 2018 р. Справа № 608/1919/18
Номер провадження1-кп/608/252/2018
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В клопотанні прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для продовження такого строку, посилається на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, відповідними доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України. Підставами для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років без альтернативної міри покарання, а також обставини, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та підтверджують наявність зазначених ризиків.
Зокрема, встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.
На даний час встановлено, що ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень на транспорті та таких, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки.
За таких обставин, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він, будучи місцевим жителем та перебуваючи на волі, використовуючи свої зв`язки та авторитет може незаконно впливати на свідків, шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.
Так як заявлені ризики не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
В судовому засіданні потерпілі, їх представник, погоджується з клопотанням прокурора про та продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник при вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою покладаються на думку суду.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою виходить з наступних мотивів.
Згідно вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Обраний на стадії досудового слідства запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Крім цього, вищезазначені ризики свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати протиправну поведінку, порушувати процесуальні обов`язки, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Враховуючи те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду і такий не може бути завершено до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, ризики які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не відпали, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,--
П О С Т А Н О В И В:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити по 23 лютого 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1