Справа №592/8694/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/126/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/8694/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 13 серпня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше судимого

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить змінити ухвалу суду та звільнити ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він позитивно характеризується, стягнень не має, не порушує вимоги режиму тримання, в його особистості відсутні ознаки, які можуть свідчити про вчинення ним злочину, виконує роботу за станом здоров`я, дбайливо ставиться до майна установи, має соціальні зв`язки.

13.07.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 13.08.2018 у задоволенні вказаної заяви відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що встановлені обставини свідчать про ситуативну поведінку засудженого та позбавляють можливості дійти безумовного висновку, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку визначеного вироком суду, внаслідок чого звернення засудженим є передчасним.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили змінити ухвалу суду та звільнити ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а згідно вимог ч.2 цієї норми закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, на переконання колегії суддів, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей кримінального покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Слід зазначити, що сумлінна поведінка включає в себе не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильному додержанні загальноприйнятих норм і правил поведінки тощо, а й активну форму його поведінки (активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо).

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну свідому участь засудженого у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Розглядаючи заяву ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення та ухвалюючи рішення про відмову у її задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що цей засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки поведінка останнього носить ситуативний характер та позбавляє можливості дійти безумовного висновку, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку визначеного вироком суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, матеріалам особової справи засудженого та вимогам закону.

Так, з матеріалів кримінального провадження та особової справи вбачається, що ОСОБА_9 засуджений 28.12.2016 Білопільським районним судом Сумської області за ч.3 ст.15 і ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.ч.1 і 4 ст.70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахується з 26.09.2016. До ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_9 прибув 14.04.2017.

Відповідно до характеристики від 22.09.2017 ОСОБА_9 за час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, стягнень не має, посередньо ставиться до заходів, що сприяють ставленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності, участі у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає, не працевлаштований, на шлях виправлення не стає.

Згідно висновку адміністрації колонії, викладеному у характеристиці від 10.01.2018 засуджений на шлях виправлення не став, а з характеристики від 22.05.2018 вбачається, що в його особистості ще спостерігаються ознаки, які можуть свідчити про вчинення ним злочину, за висновками ОСОБА_9 не довів свого виправлення.

Таким чином, з самого початку відбування покарання у виправній колонії поведінка ОСОБА_9 являла собою більш пасивну форму, яка залишалася незмінною протягом всього періоду знаходження у виправній колонії більше року, що не дозволяє дійти беззаперечних висновків про те, що цей засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці на протязі всього строку відбування призначеного покарання довів своє виправлення.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, дають підстави вважати, що поведінка ОСОБА_9 протягом всього періоду відбування покарання не була достатньо зразковою та сумлінною як того і вимагає кримінальний закон для того, щоб він міг бути умовно-достроково звільненим від призначеного йому покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_9 дбайливо ставиться до майна установи та має соціальні зв`язки, то ці обставини не є тими безумовними обставинами, які у будь-якому випадку дають засудженому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, і повинні враховуватися виключно у сукупності з іншими об`єктивними даними про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни ухвали суду та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі захисником, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 13 серпня 2018 року щодо відмови у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4