490/4187/15-к
н/п 1-кп/490/622/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5
представника цивільного відповідача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, білоруса, громадянина України, неодруженого, працює водієм тролейбусу КП «Миколаївелектротранс», раніше не судимого, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 21 березня 2015р. близько 14год.20хв., керуючи технічно справним тролейбусом «ЮМЗ Т-2» бортовий номер НОМЕР_1 ,що належить КП "Миколаївелектротранс", здійснював рух в умовах світлого часу доби по сухій асфальтній проїзній частині вулиці Велика Морська зі сторони вулиці Садова в м.Миколаїв. Рухаючись по проїзній частині вулиці Велика Морська під час проїзду нерегульованого пішохідного переходу,що знаходиться в районі перехрестя вулиць Велика Морська та К.Лібнехта в м.Миколаїв та позначений знаками 5.35.1 5.35.2 додатку №1 Правил дорожнього руху України (далі-ПДР України,-затв.Постановою КабМіну №1306 від 10.10.2001р.) водій ОСОБА_10 порушив вимоги п.п."б"п.2.3;12.1;12.2;12.3;18.1 ПДР України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча міг це зробити, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів до зменшення швидкості, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи для яких може бути створена небезпека, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де знаходилася пішохід ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину вулиці Велика Морська по вказаному пішохідному переходу,та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, внутрішньо черевної кровотечі, важкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепа, кровотечі з правої вушної раковини, рани тім?яної області, синців обличчя, голови, садни правої верхньої кінцівки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнав, і по суті пред?явленого обвинувачення пояснив суду, що вважає себе невинуватим, скільки він вживав всіх необхідних заходів для відвернення наїзду на пішохода ОСОБА_11 , проте такий стався через неуважність та безпечність самого пішохода ОСОБА_11 , яка не переконалася у безпечному для неї переходу проїзної частини вулиці велика Морська в м.Миколаїв.Щодо фактичних обставин справи,то обвинувачений ОСОБА_10 показав, що в 2015р. він працював водієм тролейбуса в Комунальному підприємстві "Миколаївелектротранс". В той день в березні 2015р.в обідню пору він керував тролейбусом, і рухався по маршруту слідування тролейбуса з вулиці Сивашської дивізії до мікрорайону Північний в м.Миколаїв, в той час їхав по вулиці Велика Морська зі сторони в улиці ОСОБА_12 до вулиці Московська. Ці події відбувалися вдень, погода була пасмурна, опадів не було, проїзна частина була сухою.

Під?їзджаючи до перехрестя вулиць Велика Морська та К.Лібнехта швидкість руху його тролейбуса складала 30 км/год., він контролював рух транспортного засобу. Перед пішохідним переходом він швидкість тролейбусу знизив, та продовжив рух. На узбіччі дороги він побачив потерпілу за 4-5 метрів від тролейбуса. Потерпіла стояла на тротуарі обличчям до проїзної частини дороги, в сторону тролейбуса вона не дивилася. Він вирішив, що пішохід(потерпіла) не має наміру переходити дорогу. Він не бачив моменту виходу потерпілої на проїзну частину дороги, і побачив потерпілу вже на відстані 1 метра від тролейбусу.Щоб уникнути зіткнення з пішоходом він вивернув кермо тролейбуса вліво, але зіткнення з пішоходом - потерпілою ОСОБА_13 відбулося. Потерпілу відвезли в лікарню. Він залишився на місці до приїзду поліції. Допомоги він грошима потерпілій не надавав, оскільки її родичі відмовлялись з ним говорити. В лікарні його співробітники здавали кров для потреб операції потерпілої. Цивільний позов не визнав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не дивлячись на невизнання ним своєї вини, підтверджується іншими доказами, зібраними по справі в їх сукупності, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_11 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що дорожньо транспортна пригода коли її збив тролейбус відбулася в 2015 році. В той день, після обіду, після 14 години дня вона йшла по вулиці К.Лібнехта в м.Миколаїв, погода була добра, було тепло, сухо. При переході вулиці Велика Морська вона подивилася по сторонах - автомобілі були далеко. Зір у неї хороший як до аварії так і зараз після аварії. Подивившись по сторонах, вона переконалася, що дорога вільна, і вирішили переходити дорогу, оскільки тролейбус був від неї далеко. З якої сторони відбулося зіткнення вона не пам?ятає, і не пам?ятає самого зіткнення, як її збив тролейбус вона не пам?ятає. Не пам?ятає вона і того скільки кроків зробила по проїзній частині до того моменту коли її збив тролейбус. В лікарні вона лікувалася біля 20 днів. Потім дома ще більше місця лікувалася, а з дому вона почала виходити через три місці. Ліки вживає і на даний час, деякі потрібно вживати постійно.Операцій уже не потрібно.Після аварії у неї погіршився слух. Позов свій підтримала, матеріальна шкода - це витрати на лікування. Обвинувачений до неї в лікарню не приходив, вибачення не просив, матеріально не допомагав при лікуванні. Потерпіла вважає, що покарання обвинуваченому слід призначати не суворе;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.03.2015р. зі схемами та фото таблицями згідно якого в м.Миколаєві на нерегульованому перехресті вул.В.Морська та вул.К.Лібнехта в світлий час доби, за погодніх умов: ясно, без опадів, покриття дороги сухе, чисте, було здійснено наїзд на пішохода, тролейбусом ЮМЗ 3165, що належить КП "Миколаївелектротранс". Слідів гальмування тролейбуса не встановлено;

- висновком медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_10 від 21.03.2015р. згідно якого ОСОБА_10 у стані сп`яніння не перебував;
- висновком експерта №2/47 від 31.03.2015р. з ілюстративними таблицями згідно якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система тролейбуса ЮМЗ 3165 знаходилась в працездатному стані. Невідповідностей вимогам Правил експлуатації трамвая та тролейбуса щодо технічного стану, які могли б виникнути до дорожньо-транспортної пригоди та вплинули на його рух в досліджуваних системах та механізмах не виявлено;

- довідкою про витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженні №00000049 за №2/47 від 31.03.2015р. згідно якої вартість дослідження складає 1228,8грн.;

- висновком експерта №390 від 31.03.2015р. згідно якого у ОСОБА_11 , 1954 р.народження, виявлені (мали місце) тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, внутрішньо черевної кровотечі, важкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепа, кровотечі з правої вушної раковини, рани тім?яної області, синців обличчя, голови, садни правої верхньої кінцівки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, незадовго до звернення за медичною допомогою в лікувальну установу 21.03.2015р. при дорожньо-транспортній пригоді - зіткненні пішохода і транспортного засобу вагонного типу - не виключається. За ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
- висновком експерта №377 від 28.04.2015р. згідно якого при умовах дорожньої ситуації викладених в постанові про призначення експертизи водію тролейбуса підїзджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками і дорожньою розміткою на якому він (водій) виявив пішоходів, що пересікали проїзну частину по пішохідного переходу в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1-5.35.2 ПДР і дорожньої розмітки, т.б.т по нерегульованому пішохідному переході, в своїх діях повинен був керуватися вимогами п.18.1 ПДР, а саме: "водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.", дії водія тролейбуса не відповідали п.18.1 ПДР України;

- довідкою про витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженні №00000049 за №377 від 28.04.2015р. згідно якої вартість дослідження складає 537,60грн.;
- дорожнім листом №119617 від 21.03.2015р. згідно якого водій ОСОБА_10 виїхав у другу зміну, по маршруту №6 на тролейбусі №3165 в 13год.54хв. Закінчення зміни -15год.55хв.
Судом досліджено посвідчення водія НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_10 має право управління транспортними засобами категорії : В,С,Т.

Судом досліджено наказ №323/к від 15.12.2014р. згідно якого ОСОБА_10 прийнято на роботу в КП ММР " Миколаївелектротранс " водієм тролейбуса 3 класу.

Судом досліджено довідку КП ММР " Миколаївелектротранс" про працюючих на підприємстві осіб, довідки Миколаївської лікарні з переливання крові за 25-26 березня 2015р. згідно якого працівники КП ММР " Миколаївелектротранс" здавали кров.

Судом досліджено квитанції надані потерпілою ОСОБА_11 про витрати на придбання лікувальних засобів на загальну суму 17130,40грн.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника, що у діях обвинуваченого ОСОБА_10 відсутній склад злочину, з тих підстав, що обвинуваченим в даній дорожній ситуації були виконані у повній мірі всі необхідні дії відповідно до вимог ПДР, зокрема і в тому, що обвинувачений намагався уникнути зіткнення з пішоходом, проте уникнути зіткнення не вдалося з технічних причин, а потерпіла допустила неуважність при переході дороги. Суд вважає, що дані доводи обвинуваченого та його захисника спростовуються вище наведеними доказами вини обвинуваченого ОСОБА_10 в їх сукупності.

Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового розгляду докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд пом?якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_10 обставин не встановив. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем роботи та проживання характеризується добре, раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, те, що потерпіла вважає покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначати не суворе, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_10 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_11 слід задоволити частково на підставі ст.ст.1166,1167,1172,1187 ЦК України.Вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди слід задоволити в межах наданих потерпілою доказів щодо її витрат на лікування. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд приймає до уваги доводи потерпілої(позивача) ОСОБА_11 , що вона при завданні їй тілесних ушкоджень, при проведенні операцій зазнала біль, те, що потрібен значний час для відновлення стану її здоров`я, після завдання ушкоджень стан здоров?я потерпілої повністю не відновився. Враховуючи норму ст.1172 ЦК України суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_10 під час заподіяння шкоди перебував у трудових відносинах з підприємством КП ММР "Миколаївелектротранс", то завдану шкоду слід стягнути з цього підприємства - володільця джерела підвищенної небезпеки.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370,371,373, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4(чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволити частково.
Стягнути з Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" на користь ОСОБА_11 17130(Сімнадцять тисяч сто тридцять) грн. 44коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 30000 (Тридцять тисяч)грн.00коп. як компенсацію моральної шкоди.
Речовий доказ - тролейбус «ЮМЗ Т-2» бортовий номер НОМЕР_1 передати за приналежністю - КП "Миколаївелектротранс" .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1766 (Одна тисяча сімсот шістдесят шість) грн. 40 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляції через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя