Ухвала
Іменем України
25лютого 2019 року

м. Київ
провадження № 51-785ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0007171відносно ОСОБА_6 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Деснянськогорайонного суду м. Києва від 16лютого 2015 року
КаграмановаЮріяСергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Києва, раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26листопада 2018 року вирок місцевого суду скасовано. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Кримінальне провадження закрито.
Цивільні позови потерпілого та прокурора залишено без розгляду.

ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, щовін04 липня 2014 року приблизно о 23.15 год., керуючи автомобілем «Опель Астра» та рухаючись по вул. Бальзака у м. Києві, порушив вимоги п.п. 1.2, 1.3, 1.1 додатку 2, 12.4, 10.1 Правил дорожнього руху, перевищив встановлені обмеження швидкості, при перестроюванні та зміні напрямку руху здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Рено Кенго» під керуванням ОСОБА_4 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілогопросить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального законута призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.Скаржник зазначає, що апеляційний суд при звільненні від кримінальної відповідальності не переконався, чи винен ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що, на думку скаржника, позбавляє потерпілого можливості звернення до суду в порядку цивільного судочинства для відшкодування завданої йому шкоди. Крім того, скаржник посилається на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам кримінального процесуального закону.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.
Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим , або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності .Внаслідок цього ст. 49 КК встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадку, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене максимальне основне покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років, він не ухилявся від слідства або суду , нових злочинів не вчиняв.

Враховуючи те, що на момент винесення ухвали минули передбачені вищезазначеним законом строки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. При цьому суд правильно послався на те, що процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому відповідно до ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З ухвали апеляційного суду встановлено, що на початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про скасування вироку місцевого суду, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі. Обвинуваченому було роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження з цієї підстави. Крім того було з`ясовано думку потерпілого, який заперечив лише проти скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, в задоволенні решти клопотання не заперечував.
Статтею 419 КПК України передбачено , що ухвала суду апеляційної інстанції складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У мотивувальній частині зазначаються , зокрема , встановлені судом апеляційної інстанції обставин з посиланням на докази,мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Постановляючи рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, апеляційним судом виконано вимоги щодо змісту ухвали визначені ст. 419 КПК України.

Твердження представника потерпілого , що апеляційним судом не встановлено вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину та не зазначено про це у тексті ухвали не заслуговує на увагу, адже статтею 17 КПК України визначено, що вина доводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлюється обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Що стосується посилання у касаційній скарзі на позбавлення права звернення в цивільно-правовому порядку за відшкодуванням шкоди заподіяної злочином, то воно є безпідставним .

Відповідно до ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції роз`яснив позивачу, що звільняння від кримінальної відповідальності тазакриття провадження не позбавляє його права звертатись із цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

Окрім того ст. 82 ЦПК України визначено, що ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності яка набрала законної сили (так само , як і вирок), є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вони ухвалені , лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ураховуючи наведені у скарзі доводи та надану до неї копію судового рішення, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги представника потерпілогонемає.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26листопада 2018 року ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_3