Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/965/18
Провадження по справі № 1-кс/281/1/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року смт. Лугини

Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини, клопотання старшого слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000252 від 20.12.2018 року за ч.1 ст. 272 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, а саме:

- чотири полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 13 л. в кожній;

- три полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 14 л. в кожній, яке було вилучене в ході огляду місця події 28.12.2018 року на 190 км +700 м. автодороги сполученням Київ-Ковель, яке на праві власності належить ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує на те, що 19.12.2018 року о 16 год. 00 хв. до ч/ч Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від оперуповноваженого управління захисту економіки ОСОБА_6 про те, що на 190 км + 700 м автодороги сполученням Київ-Ковель невстановлена особа здійснює діяльність по продажу дизельного пального без будь-яких підтверджуючих документів на право зайняття даним видом діяльності, що може призвести до загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

20.12.2018 року слідчим відділом Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області було порушено кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000252 за ч. 1 ст. 272 КК України.

28.12.2018 року було проведено огляд місця події на 190 км + 700 м автодороги сполученням Київ-Ковель та в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: чотири полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 13 л. в кожній; три полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 14 л. в кожній.

На момент огляду вилучене майно знаходилось в металевому автомобільному причепі з д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що вказане майно належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який був присутній під час огляду місця події.

Враховуючи, що вилучені в ході проведення обшуку місця події речі, які є речовими доказами у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та необхідні для проведення слідчих дій, забезпечивши тим самим виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою запобіганння можливості їх знищення або приховування, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання; його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник автомобіля ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання; його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Вислухавши пояснення прокурора, захисника та власника майна, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, Лугинське ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 грудня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000252, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.

28 грудня 2018 року в ході проведення огляду місця події на 190 км + 700 м автодороги сполученням Київ-Ковель було виявлено та вилучено чотири полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 13 л. в кожній; три полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 14 л. в кожній, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

У результаті огляду вилучених речей виявлено та зафіксовано відомості, що можуть бути використанні як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, існують обґрунтовані підстави вважати, що таке майно є доказом злочину.

Виходячи з цього 28 грудня 2018 року речі вилучені в ході проведення огляду місця події на 190 км + 700 м автодороги сполученням Київ-Ковель, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

29 грудня 2018 року старший слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 28 грудня 2018 року в ході проведення огляду місця події на 190 км + 700 м автодороги сполученням Київ-Ковель.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речових доказів.

Зазначене доведено матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно з великою вірогідністю може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме - постановою старшого слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання їх речовими доказами (а.п. 8). Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують співрозмірність втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власником майна не надано та слідчим суддею не встановлено.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням … власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано» ( ч.1 ст. 174 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 131, 132, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме:
- чотири полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 13 л. в кожній;

- три полімерні ємкості, об`ємом 15 л., синього кольору з рідиною за зовнішніми ознаками схожою на дизельне пальне в обсязі по 14 л. в кожній,

яке було вилучене в ході проведення огляду місця події 28.12.2018 року на 190 км +700 м. автодороги сполученням Київ-Ковель, та яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Вилучене майно передане для зберігання до кімнати тимчасового зберігання речових доказів Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, що розташований за адресою: смт Лугини вул.. С.Гуца,5 Житомирській області.

Покласти на старшого слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 обов`язок забезпечити схоронність арештованого майна.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1