Ухвала
Іменем України
17 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 761/19041/18

провадження № 51-10320 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року,
встановив:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000165 від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 361, частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України (далі КК); ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 209 КК; ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 185, частиною 3 статті 209 КК.
Постановлено залишити без задоволення скарги захисника ОСОБА_8 на постанови першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 від 08 вересня 2016 року про визначення підслідності кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 361 КК та кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 навказану ухвалу місцевого суду, оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що, погоджуючись з ухвалою районного суду в частині повернення обвинувального акта прокурору, оскаржував це рішення в суді апеляційної інстанції в частині залишення скарг без задоволення та в частині відхилення слідчим суддею додаткових підстав невідповідності обвинувального акта вимогам КПК. На обґрунтування наведеного захисник вказує, що розгляд скарг та оцінка стану дотримання правил підслідності, належить до питань, які входять до сукупності питань вирішення яких є необхідним для оцінки відповідності обвинувального акта вимогам закону. Вважає, що такі питання не є самостійними та їх вирішення судом має відбуватись у складі загального процесу прийняття рішення про повернення обвинувального акта.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Водночас у частині 4 статті 314 КПК визначено, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Однак оскарження такої ухвали в частині залишення скарг захисника без задоволення, оскарженню в апеляційному порядку в цьому кримінальному провадженні не підлягає.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки захисник не оскаржував цю ухвалу в частині повернення обвинувального акта, а просив змінити її в частині вирішення його клопотань, та відповідно до вимог частини 4 статті 399 КПК виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3