Справа № 202/3804/18
Провадження № 1кп/202/64/2019
УХВАЛА
Іменем України

16 січня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000614 від 28.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого:
-11.08.2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-17.05.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 3 років обмеження волі, 23.10.2017 року звільнений від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст.309 КК України,
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого:
-17.05.2017 року Індустріальним районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, 23.10.2017 року звільнена від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року між обвинуваченими, їх захисником ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнали свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях та зобов`язалися беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
Сторони погодили покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки, та ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину за ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_7 вину за ч.2 ст.190 КК України визнала повністю, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.
Захисник обвинувачених підтримав затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суду надані письмові заяви потерпілих, в яких вони зазначають, що дають згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, разом з тим самі потерпіли в судове засідання не з`явились, що позбавляє суду перевірити з чим погоджуються обвинувачені з формулюванням обвинувачення та його правовою кваліфікацією, узгодженим покаранням.
Також, при відсутності потерпілих у судовому засіданні, суд позбавлений можливості затвердити угодою про визнання винуватості; адже зміни до ч. 4 та ч. 7 КПК щодо встановлення та врахування у судовому засіданні волевиявлення потерпілого не внесені.
Крім того, суд вважає за потрібне вказати на ще деякі проблемні аспекти такої умовної участі потерпілих в укладенні угоди про визнання винуватості. Наявне формулювання ст. 469 КПК залишає відкритим питання, чи можливе укладення угоди про визнання винуватості у провадженнях щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, без укладення угод про примирення з потерпілими (у тих провадженнях, де це можливо з урахуванням положень ч. 3 ст. 469 КПК). Це важливо з огляду на те, що зміст угоди про визнання винуватості аж ніяк не захищає інтереси потерпілих, зокрема, щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно, при затвердженні угоди судом не будуть досліджуватися питання доведеності розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому, проте, це питання має бути вирішено у вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 468-474 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

У затверджені угоди про визнання винуватості від 15 січня 2019 року в м. Дніпро між обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 відмовити.
Судове провадження продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1