Дата документу 14.05.2019
Справа № 501/1167/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000180 від 10 березня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (нині - Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_5 , знайшов та умисно, незаконно придбав холодну зброю - металевий кастет, який є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, та почав незаконно носити його при собі без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поклав кастет до лівої кишені одягнутої на ньому куртки та носив його при собі без передбаченого законом дозволу приблизно до 23-00 години 09 березня 2019 року.

09 березня 2019 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_5 у якості пасажира рухався по вул. 1 Травня в м.Чорноморську Одеської області на мопеді «Ямаха», без державних номерів, яким керувала невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_6 , при цьому у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 та у ОСОБА_5 були відсутні шоломи, що є порушенням підпункту «г» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вони були зупинені працівниками поліції біля будинку №17-б, на вул. 1 Травня в м. Чорноморську Одеської області.

Під час поверхневої перевірки ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», співробітником поліції під час проведення по поверхні вбрання обвинуваченого рукою у лівій кишені куртки, одягнутої на ОСОБА_5 , був виявлений вищезазначений металевий кастет, який було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України.

18 квітня 2019 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим (на той час підозрюваним) ОСОБА_5 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, сторонами погоджено покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену з ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, захисник ОСОБА_4 проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, прокурора та думку захисника, доходить таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, п.1 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який належить до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та викладені у ст.476 КПК України наслідки її невиконання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження прав щодо оскарження вироку, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-374, 474-475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 квітня 2019 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ: кастет, який знаходиться на зберіганні в Чорноморському ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знищити.
Процесуальні витрати у розмірі 572,00 грн., пов`язані із залученням експерта, стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя