Справа № 206/56/19
Провадження № 1-кп/206/136/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001271 від 04.12.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, не одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 24.11.2018 приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебувала біля квартири АДРЕСА_2 , де побачила раніше знайому ОСОБА_6 . На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 приблизно о 14 годині 10 хвилин, продовжуючи перебувати біля квартири

АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше їй знайомій ОСОБА_6 , перебуваючи у безпосередній близькості до останньої, наблизилась до ОСОБА_6 , лівою рукою схопила останню за шию, після чого потягнула та притиснула до себе, чим завдала останній фізичного болю. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , пальцями своєї лівої руки з силою натиснула в область шиї ОСОБА_6 з лівої сторони.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судово медичної експертизи № 4143е від 21.12.2018 року, спричинила потерпілій

ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо шкіряного крововиливу на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині з переходом в підщелепну область з садном по верхньому краю, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину при вищезазначених обставинах визнала в повному обсязі, при цьому суду показала, що вдень 24.11.2018 року на площадці багатоквартирного будинку в якому вона мешкає стався конфлікт із сусідкою ОСОБА_6 в ході якого вона схопила останню за шию. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що 24.11.2018 року обвинувачена з незрозумілих їй причин накинулась на неї у під`їзді будинку де вони мешкають.
Показання обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності її показань про обставини злочину, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченої та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченою злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченої та її бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченої та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих даних на неї.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає вину обвинуваченої
ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, заподіяне потерпілій ОСОБА_6 .

При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, скоїла злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання нею своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченої, а отже, таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших кримінальних правопорушень, при цьому, сукупність всіх наведених обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій іншого більш суворого покарання, оскільки воно не буде відповідати вимогам ст. 65 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1