Справа № 461/4812/18
Провадження № 1-кп/461/146/19
УХВАЛА

20.02.2019 року Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000018 від 20.03.2018 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який був вчинений на території м. Луганська Луганської області.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про внесення подання до апеляційного суду Львівської області з подальшим скеруванням до Верховного Суду про направлення обвинувального акту для визначення підсудності за місцем скоєння злочину.

Захисник у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Таким чином, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю, - суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до переконання, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду станом на момент вчинення певних процесуальних дій.

Суд не вбачає підстав для розгляду цього кримінального провадження в Галицькому районному суді м. Львова, оскільки для цього відсутні виняткові обставини, перелічені в ст. 34 КПК України.

Виходячи із норм ст. ст.32,34 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку, що існують правові підстави звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Верховного Суду кримінального провадження № 0000018 від 20.03.2018 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст.ст.32,34,314 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням про направлення до Верховного Суду кримінального провадження № 0000018 від 20.03.2018 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3