Провадження № 1-кс/523/4687/18
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

28 грудня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0001468 від 15.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 26.12.2018 року про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
27.12.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, за яким в період часу з 06:50 до 11:31 години 26.12.2018 року вказаним слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 28.11.2018 року проведено обшук житла за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наведені у клопотання речі й предмети.

Як слідує з клопотання, за письмовою заявою ОСОБА_5 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0001468 від 15.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, а у внесеному клопотанні старший слідчий ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на виявлені та вилучені в ході обшуку предмети та в обґрунтування означеного клопотання слідчий посилається на те, що наведені речі і предмети (з клопотання - дослідвно) «…можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являтися засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, бути предметом кримінального правопорушення, та також отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення…є доказом злочину…для проведення ряду судових експертиз…».

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно зі ст.171 вказаного Кодексу, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

В силу п.1 ч.3 ст.132 цього Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Проте, всупереч приписам ч.2 ст.170, ч.2 ст.171 КПК України, у внесеному клопотанні належним чином не викладено відповідне обґрунтування, в контексті зазначених норм закону, щодо необхідності накладення арешту на майно у конкретному випадку та значення цього майна для потреб кримінального провадження, а також означене клопотання не містить посилань на документи, які до того ж до суду не надані та які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або на конкретні факти і докази у межах цього кримінального провадження, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи третіми особами зазначеними речами та предметами.
Наряду з викладеним, вказане клопотання або додані до нього документи в порушення ч.3 ст.132 КПК України взагалі не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування у конкретному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешту майна.
Крім того, обґрунтовуючи необхідність арешту майна в означеному випадку належністю вилучених речей і предметів до доказу злочину, старшим слідчим ОСОБА_2 , в порушення ч.ч.2-5 ст.170, ч.1 ст.171 КПК України, до клопотання на підтвердження цих обставин взагалі не додано жодного процесуального документу в розумінні ст.ст.99, 100, 104, 110 вказаного Кодексу, зокрема, протоколу огляду речових доказів, постанови про визнання речовим доказом та його долучення до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про недоведеність зазначеної частини клопотання.

Разом із тим, зміст внесеного клопотання про арешт майна містить припущення щодо зберігання на вилучених в ході обшуку житла за вищенаведеною адресою слідів вчинення кримінального правопорушення та які є (далі - дослівно) «…знаряддями вчинення кримінального правопорушення … зберегли на собі його сліди…», що належним чином у клопотанні не обґрунтовано і відповідними доданими до клопотання матеріалами не підтверджуються, оскільки за доданою до клопотання копією протоколу обшуку від 26.12.2018 року, складеного старшим слідчим ОСОБА_2 , останнім всупереч доводам клопотання взагалі не було залучено відповідних спеціалістів для відшукання слідів злочину.

Опріч наведене, необґрунтованими слідчому судді уявляються доводи клопотання старшого слідчого ОСОБА_2 щодо необхідності в проведенні ряду судових експертиз, враховуючи ненадання на їх підтвердження до суду відповідного процесуального рішення з цього приводу, з огляду на що та у контексті п.1 ч.3 ст.132 КПК України, взагалі унеможливлює застосування заходів забезпечення кримінального провадження за наведених підстав.

Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені старшим слідчим ОСОБА_2 всупереч вимогам п.п.6, 15, 16 розділу ІІ, п.п.2, 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в органах Національної поліції, затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис, на копіях відсутні дати їх створення), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та обґрунтувати ними відповідне судове рішення.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду старшим слідчим ОСОБА_2 й погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про арешт майна є недостатньо обґрунтованим й безпідставним та не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання до Одеської місцевої прокуратури №4 для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 26.12.2018 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001468 від 15.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.

Надати Одеській місцевій прокуратурі №4 строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1