Справа № 209/6/19
Провадження № 1-кп/209/216/19
В И Р О К
Іменем України
05 березня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, який має базову середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за

адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 02 жовтня 2018 року в період часу з 10.00 по 11.00 годину (більш точний час не встановлено), перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся зі своєю раніше знайомою ОСОБА_5 , яка запропонувала вжити алкогольні напої вдома у ОСОБА_6 . Погодившись на цю пропозицію, в період часу з 11.00 по 12.00 години (більш точний час не встановлено) останні прийшли до квартири АДРЕСА_4 , де в той час перебувала ОСОБА_6 . Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, а саме у спальній кімнаті, ОСОБА_4 помітив на дивані у вказаній кімнаті мобільний телефон «Nomi I 282», що на праві власності належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону. Далі, ОСОБА_4 02 жовтня 2018 року в період часу з 12.00 по 14.00 години (більш точний час не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, знаходячись в зазначеному місці, скориставшись тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували на кухні зазначеної квартири, і за його діями ніхто не спостерігав, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Nomi I 282» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого складає 595 грн. Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 595 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, та суду пояснив, що 02 жовтня 2018 року десь у обідній час, точніше він не пам`ятає, він разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 прийшов додому до потерпілої ОСОБА_6 , яка мешкає по б-ру Героїв, номер будинку та квартири він не пам`ятає. Вони вживали спиртні напої на кухні у вказаній квартирі, а потім він вийшов до кімнати, де побачив мобільний телефон «Nomi». Він забрав той телефон та поклав до себе у кишеню, а потім ще трохи поспілкувався з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та пішов звідти. Телефон він заклав до ломбарду, отримані гроші витратив на продукти харчування. Він повністю визнає свою вину, в здійсненому розкаюється, завдану шкоду ще не відшкодував. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та пред`явлене йому обвинувачення йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі.
За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, висновок органу з питань пробації, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання з випробуванням.

Під час досудового слідства були здійснені процесуальні витрати за проведення експертизи № 5785-18 від 08 листопада 2018 року в сумі 286 грн., які документально підтверджені та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № 5785-18 від 08.11.2018 року в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

Речові докази по справі: розрахункову квитанцію АА № 5038, копію договору про надання фінансового кредиту під заставу № 5.33845/0 від 02.10.2018 року, які знаходяться в матеріалах справи, зилишити при справі.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1