Провадження № 1-кс/520/7911/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003691 від 22.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

03.12.2018 року слідчим суддею було повернуте вказане клопотання прокурору для усунення недоліків.

05.12.2018 року сторона обвинувачення після усунення недоліків повторно звернулась із зазначеним клопотанням.

Як вбачається з клопотання, 21.09.2018 до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 103, про те, що по вул. Левітана, 62 в м. Одесі до МКЛ№1 було доставлено гр. ОСОБА_6 з діагнозом пневмоцефалія, множинні переломи черепа, гемосинус, крововилив в ретробульбарнуклечатку, емфізема правої глазниці, ушиби, емфізема м`яких тканин лобної, скроневої, параорбітальної області справа, підскронева ямка справа, крило-небних ямок з обох сторін. В ході перевірки повідомлення надійшла заява від ОСОБА_6 в якій останній просить прийняти міри до трьох невстановлених осіб, які перебували за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом розбійного нападу заволоділи належними йому грошовими коштами в розмірі 840 000 гривень.

З метою відшукання речей здобутих злочинним шляхом, предметів заборонених до обігу, а також інших речей, які мають відношення до кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказі та мають значення для всебічного, повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, 29.11.2018 проведено обшук у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; предмет схожий на магазин; 9 предметів схожих на патрони; 1 предмет схожий на гільзу; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_4 ..

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що у зв`язку з тим, що виникла необхідність у забезпеченні збереженні речових доказів та те, що вилучене майно являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні по якому необхідно провести необхідні слідчі дії, для встановлення наявності слідів кримінального правопорушення, є необхідність у їх арешті для подальшого використання зазначеного майна в процесі доказування.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені в ході проведення обшуку предмети, а саме предмети схожі на пістолет, магазин, патрони та гільзу, могли використовуватися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі його сліди, а саме могли використовуватися при здійсненні розбійного нападу, також вказані речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Викладене підтверджується постановою про визнання речових доказів від 30.11.2018 року, відповідно до якої вилучені в ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0003691 від 22.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення експертних досліджень з вказаними речами, встановлення законності їх перебування у житлі, в якому їх було виявлено та вилучено. В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майно, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0003691 від 22.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 29.11.2018 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмет схожий на пістолет з маркуванням ПМ-Т, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , предмет схожий на магазин, 9 предметів схожих на патрони, 1 предмет схожий на гільзу, дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_4 , із забороною користування та розпоряджання зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1