Провадження №1-кс/447/10/19
Справа №447/2718/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з клопотанням про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16.11.2018 року по справі № 447/2718/18 .

В обгрунтування клопотання покликається на те,що ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16.11.2018 року по справі № 447/2718/18 за кримінальним провадженням № 0000569 від14.11.2018 року було накладено арешт на автомобіль марки Фольксваген Гольф 4 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 на вказаний автомобіль та які було вилучено 14.11.2018 року заборонивши користуватись та розпоряджатись даним майном.

Вважає, що в матеріалах клопотання та в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні докази на підтвердження того , що даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію є безпосередньо предметами знаряддями кримінально- протиправних діянь, які можуть бути використанні , як доказ у кримінальному провадженні, а тому просить скасувати арешт на автомобіль марки Фольксваген Гольф 4 н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Заявник в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом частин 1 та 2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Виходячи з положень ст.174 КПК України суд вправі скасувати повністю або частково накладений арешт, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Окрім того, відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вилученого майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на тимчасово вилучене майно,накладеного ухвалою слідчого судді від 16.11.18 року.

Крім цього, ОСОБА_3 не представлено доказів , які б свідчили про, те, що він є підозрюваним , обвинуваченим, власником або володільцем транспортного засобу, щодо якого він просить скасувати арешт.

Заявником при зверненні до суду не доведено, що на даний час відсутні потреби у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

Отже судом не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.174 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування накладеного арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1