Справа № 148/2058/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
інспектора Тульчинського РВ філії ДУ

«Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина подання провідного інспектора Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В :
До Тульчинського районного суду звернувся провідний інспектор Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 з поданням про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, мотивуючи його наступним.
На виконання в Тульчинський районний відділ 18.07.2018 року надійшов вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2018 року відносно ОСОБА_5 .

Згідно рішення суду на нього були покладені обов`язки за ст. 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі цього йому була винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію» та встановлена періодичність, а саме перша та четверта п`ятниця кожного місяця, де він власноручно ознайомився.

Під час перебування на обліку в Тульчинському районному відділі засуджений ОСОБА_5 допустив ухилення від відбуття покарання з випробуванням, а саме згідно «Постанови про встановлення днів явки на реєстрацію» перша п`ятниця листопада місяця, тобто 02.11.2018 року на реєстрацію в Тульчинський районний відділ не з`явився, не маючи на то поважних причин. Чим порушив порядок та умови подальшого відбуття покарання з випробуванням.

Не дивлячись на проведену роботу із засудженим, останній знову здійснив ухилення від відбування покарання, а саме згідно довідки «АРМОР», яка надійшла з Тульчинського відділення поліції стало відомо, що за третій квартал поточного року відносно ОСОБА_5 було складено адміністративні протоколи за ст.ст. 126 ч.1. ч.1 ст.130, ст.121-6, ст.175-1 ч.2 КУпАП, на підставі яких йому було винесено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене та на підставі ч.2 ст. 78 Кримінального кодекс України, ч.2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.8 ч.1 ст. 537, п.3 ч.2 ст. 539 КПК України інспектор, просить вирішити питання стосовно засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Представник Тульчинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області подання підтримав в повному обсязі, з обставин зазначених вище.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного подання. Мотивуючи тим, що він стає на шлях виправлення, офіційно влаштувався на роботу, характеризується позитивно.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо відмови у задоволенні подання, зазначивши, що в судовому засіданні встановленні обставини, які свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення. Притягнення останнього до адміністративної відповідальності не може свідчити про системність, так як вказані правопорушення були вчиненні в один день і час, лише кваліфікуються за різними статтями КУпАП. Крім того, інспектором не доведенні обставини про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив, що відповідно до вироку Тульчинського районного суду від 13.06.2018, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий термін строком на один рік. Відповідно до вимог ст. 76 п.1, п.2 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно ст. 78 ч.2 КК України, у випадку якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, настають несприятливі правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У відповідності до ст. 166 ч. 2 4 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» за № 7 від 24.10.2003, встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Суд враховує також, що засуджений ОСОБА_5 , за місцем свого проживання характеризується позитивно. Під час встановленого іспитового строку, засуджений влаштувався на роботу. Однак вказана інформація органом пробації, на який покладено обов`язок контролю за поведінкою засуджено не перевірялась, і до уваги не бралась .

Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства передбачає скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання, за наявності підстав, а саме: невиконання покладених на нього вироком обов`язків, систематичного вчинення адміністративних правопорушень, і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні встановлено наявність лише вчинення адміністративних правопорушень в третьому кварталі 2018 року і притягнення до відповідальності. Однак, в судовому засіданні не встановлено факту невиконання обов`язків покладених на засудженого судом та не встановлено обставин, які б могли свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Оцінюючи доводи щодо систематичності вчинення адміністративних правопорушень, судом встановлено, що відносно ОСОБА_5 23.07.2018 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення в один і той же час. Однак, органом, який виносив стягнення за ст. ст. 121 ч.6 та 126 ч.1 КУпАП, в порушення вимог ст. 36 цього ж Кодексу накладено два стягнення.
Щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 ч.2 КУпАП, то судом встановлено, що вона винесена в порушення вимог КУпАП. Так, згідно постанови ОСОБА_5 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення вчинене повторно протягом року. Однак, в самій постанові відсутні будь-які посилання щодо повторності або ж вчинення ним правопорушення передбаченого частиною першої даної статті.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що звернення органів пробації з поданням щодо скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбуття покарання є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам встановлених в судовому засіданні, подано до суду на підставі неповно зібраної інформації щодо засудженого, у зв`язку з чим, у його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п. 9 ч. 1 ст.537КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання провідного інспектора Тульчинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя