Постанова
Іменем України
27 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 164|1135|16-к
провадження № 51-373км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000189 за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, проживаючого за адресою:АДРЕСА_1 ,

та
ОСОБА_8 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Семки Маневицького району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 07 березня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК Українита виправдано.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за таких обставин.
У відповідності до наказу т.в.о. директора ДП "Поліське ЛГ" №99 від 10 червня 2015 року, обов`язки лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» покладено на ОСОБА_7 , як на лісничого Куликовицького лісництва ДП «Поліське лісове господарство».
У своїй діяльності ОСОБА_7 зобов`язаний керуватися посадовою інструкцією лісничого лісгоспу, затвердженою директором ДП "Поліське лісове господарство" ОСОБА_9 14 червня 2011 року, із змістом якої ОСОБА_7 ознайомлений під розписку.
ОСОБА_7 , будучи представником влади, виконуючи обов`язки лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство», являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в порушення вимог ч. 1 ст. 69, ч. 8 ст. 70 Лісового Кодексу України, пунктів 36-40 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, пунктами 2.4, 2.7, 3.1, 3.5, 4.11, 6.1 - 6.4 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21 січня 2013 року, пунктів 1, 5 розділу 1, пунктів 1, 4, 15 - 18, 20, 24 розділу II, пунктів 2,3 розділу "V" Посадової інструкції, в червні 2015 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Розничі Маневицького району Волинської області, не переконавшись у достовірності даних, зазначених в лісорубному квитку серії 02 ЛБК №474646 від 17 лютого 2015, місць розташування 4, 7, 8, 12 виділів 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське ЛГ", за відсутності дозволу - лісорубного квитка на спеціальне лісокористування в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва, дав вказівку майстру лісу цього ж лісництва та лісорубній бригаді розпочинати рубку дерев, яку останні виконали. Впродовж здійснення рубки дерев, зокрема протягом липня-серпня 2015 року в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва в.о. лісничого Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» ОСОБА_7 , будучи матеріально-відповідальною особою, не здійснив контрольних перевірок правомірності рубок, не забезпечив правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, хоча в силу своїх посадових обов`язків ОСОБА_7 повинен був і міг це перевірити, що, як наслідок, спричинило збитки ДП «Поліське лісове господарство» на загальну суму 2 319 614,63 грн. Згідно обвинувального акту, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх посадових обов`язків через несумлінне ставлення до них, без лісорубного квитка незаконно зрубано 762 дерева у 7, 8, 12 виділах 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське лісове господарство", у зв`язку з чим державним інтересам в особі державного підприємства «Поліське лісове господарство» завдано збитків на суму 2 319 614,63 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів.

ОСОБА_8 досудовим розслідуванням обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за таких обставин.
На підставі п. 23 наказу директора ДП "Поліське ЛГ" №24 від 14 червня 2011 року ОСОБА_8 призначено на посаду майстра лісу Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство». Відповідно до паспорту обходу № 5 Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство» квартал 35 Розничівського лісництва загальною площею 81 га перебував у обході ОСОБА_8 , про що останній проставив свій підпис у паспорті обходу.
У своїй діяльності ОСОБА_8 зобов`язаний керуватися посадовою інструкцією майстра лісу, затвердженою директором ДП "Поліське лісове господарство" ОСОБА_9 14 червня 2011 року, із змістом якої ОСОБА_8 ознайомлений під розписку.
ОСОБА_8 , будучи представником влади, перебуваючи на посаді майстра лісу Розничівського лісництва ДП «Поліське лісове господарство», являючись службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в порушення вимог ч. 1 ст. 69, ч. 8 ст. 70 Лісового Кодексу України, пунктів 36-40 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, пунктів 2.4, 2.7, 3.1, 3.5, 4.11, 6.1 - 6.4 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21 січня 2013 року, пунктів 1, 2, 4 розділу 1, пунктів 6, 8, 14, 15, 17 розділу II, пунктів 2, 3 розділу "V" Посадової інструкції, у липні 2015 року на території Маневицького району, точного місця не встановлено, отримав вказівку від ОСОБА_7 провести порубку лісу у виділі 4 квартал 35 Розничівського лісництва вказаного підприємства, не встановивши на місцевості точне місцезнаходження вказаного виділу, не перевіривши переважаючий породний склад дерев, не звіривши площу і границі ділянки із площею, зазначеною в лісорубному квитку серії 02 ЛБК № 474646 від 17 лютого 2015 року, місцю розташування 4, 7, 8, 12 виділів 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське ЛГ", за відсутності дозволу - лісорубного квитка на спеціальне лісокористування в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва, дав вказівку штатній лісорубній бригаді розпочинати рубку дерев, яку останні виконали. Впродовж здійснення рубки дерев, зокрема протягом липня-серпня 2015 року в 7, 8 та 12 виділах 35 кварталу даного лісництва майстер лісу ОСОБА_8 , будучи матеріально-відповідальною особою, не здійснив контрольних перевірок правомірності рубок, не забезпечив правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, хоча в силу своїх посадових обов`язків ОСОБА_8 повинен був і міг це перевірити, що, як наслідок, спричинило збитки ДП «Поліське лісове господарство» на загальну суму 2 319 614, 63 грн. Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_8 через несумлінне ставлення до них, без лісорубного квитка незаконно зрубано 762 дерева у 7, 8, 12 виділах 35 кварталу Розничівського лісництва ДП "Поліське лісове господарство", у зв`язку з чим державним інтересам в особі державного підприємства «Поліське лісове господарство» завдано збитків на суму 2 319 614,63 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доказам сторони обвинувачення, що призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та уникнення останніх покарання. Зазначає про те, що апеляційний суд за відсутності будь-яких мотивів відмовив стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про допит свідків та дослідження письмових доказів, чим порушив принципи змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів, що відповідно до статей 94, 412, 438 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників процесу заперечень на касаційну скаргу не надходило.
Прокурор ОСОБА_5 просив задовольнити касаційну скаргу в повному обсязі, скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний зазначити мотиви, з яких він виходив при її постановленні, положення закону, яким він керувався, і, якщо апеляційна скарга залишається без задоволення, зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою.

Усі доводи, що містяться в апеляційних скаргах, мають бути проаналізовані з урахуванням наявних у справі доказів з тим, щоб жоден з них не залишився нерозглянутим.
Однак у даному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час перегляду вироку суду першої інстанції та постановлення ухвали.
Із кримінального провадження вбачається, що прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з виправдувальним вироком щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій оспорював встановлені місцевим судом фактичні обставини провадження, просив скасувати виправдувальний вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.Окрім того, просив повторно допитати свідків та дослідити письмові докази.
Згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При вивченні матеріалів кримінального провадження та прослуховуванні аудіозапису судового засідання було встановлено, що суд апеляційної інстанції, усупереч цим вимогам закону, не вирішив питання про прийняття або відхилення заявленого клопотання стороною обвинувачення.
Окрім того, суд апеляційної інстанції, зазначивши в мотивувальній частині ухвали доводи апеляційної скарги прокурора, належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив її без задоволення.
Так, суд апеляційної інстанції не перевірив доводів прокурора про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, зокрема, не дав оцінки тому, що лісорубний квиток від 23 грудня 2015 року був наданий на порубку деревини через кілька місяців після фактично проведеної порубки лісу.
Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має врахувати викладене в цій постанові, перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3