Постанова
Іменем України

24 липня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
представник потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 навирок Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 11 липня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437,

відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикопців Рівненського району Рівненської області, засудженого за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України).

1. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілої виклав вимогу про скасування судових рішень, постановлених відносно ОСОБА_8 , в частині задоволення цивільного позову, та призначення нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Мотивує це тим, що при вирішенні питання про задоволення цивільного позову суди першої та апеляційної інстанцій не врахували наявності витрат ОСОБА_7 на лікування, підтверджених відповідними чеками, витрат на виготовлення та вживлення імплантанта для фіксації зубного протезу, а також не врахували ряду обставин, що суттєво впливають на вирішення питання про задоволення моральної шкоди.

2. Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Суд першої інстанції
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим злочином, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 2563,42 грн та 7 000 грн у рахунок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди відповідно.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Також вирішено питання процесуальних витрат.

2.2 Суд апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 11 липня 2017 року апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

2.3 Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
24 липня 2015 року приблизно о 09-ій год. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні контори садового товариства, розташованого в с. Кам`яна Гора Костопільського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав удару долонею правої руки в область нижньої щелепи та вуха справа ОСОБА_7 . В результаті вказаних дій остання отримала тілесні ушкодження в ділянці голови, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку та забою нижньої щелепи справа, які ускладнились у клінічному перебігу гострим правобічним, післятравматичним середнім отитом (запаленням середнього вуха) та післятравматичним артритом (запаленням) правого скроневого нижньо-щелепного суглобу. Вказані види тілесних ушкоджень зумовлені єдиним механізмом їх заподіяння, в сукупності відносяться до легких із короткочасним розладом здоров`я.

3. Доводи інших учасників судового провадження
У судовому засіданні суду касаційної інстанції представник потерпілої підтримав подану ним скаргу та просив її задвольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення касаційної скарги представника потерпілої.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Кримінальний процесуальний кодекс України
4.1.1 Стаття 128. Цивільний позов у кримінальному провадженні
Частина 5. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

4.1.2 Стаття 412. Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону
Частина 1. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

4.1.3 Стаття 419. Зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Частина 2. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

4.2 Цивільний кодекс України
4.2.1 Стаття 23. Відшкодування моральної шкоди
Частина 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частина 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Частина 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Мотиви та висновки Верховного Суду
5.1 Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікація дій та призначене покарання у касаційній скарзі не оспорюються.

5.2. Щодо вирішеного судом цивільного позову, розміру морального відшкодування
Доводи в касаційній скарзі щодо відмови в задоволенні вимог потерпілої стосовно стягнення суми додаткових витрат у розмірі 20 000 грн на лікування Суд вважає небезпідставними та такими, що потребують додаткової перевірки, виходячи з наступного.
Так, у касаційній скарзі представником потерпілої стверджується, що відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції було оглянуто епікриз поетрпілої № 14256, за змістом якого вона з 24 липня 2015 року до 31 липня 2015 року знаходилася на стаціонарному лікуванні та виписана з відділення нейрохірургії для подальшого лікування уневрологат а стоматолога за місцнм проживання. Також судом першої інстанції було оглянуто медличну картку потерпілої, в якій містяться записи лікарів від 17 серпня 2015 року, 21 серпня 2015 року, 25 серпня 2015 року, 01 вересня 2015 року, 14 вересня 2015 року, в яких наянві відомості про призначені їй лікування та ліки.
Відтак висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що потерпілою не надавалися докази про отримання лікування від заподіяних їй тілесних ушкоджень, є передчасними та мають бути ретельно перевірені [4.1.2].
Те саме стосується й доводів, що залишились поза увагою суду про відшкодування витрат на виготовлення та вживлення імплантанта для фіксації зубного протезу. Для відмови в задоволенні позову в цій частині посиланням лише на висновок комісійної судово-медичної експертизи від 11 лютого 2016 року № 4 є недостатнім, оскільки в ній лише констатовано, що втрата зубного протеза ОСОБА_7 не відноситься до тілесних ушкоджень, експертною комісією не оцінюється за ступенем тяжкості. Але таке ушкодження має бути оцінено судом щодо причинного звязку із діями ОСОБА_8 та наслідками, що настали.
Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України з огляду на відсутність в ній належного мотивуананя прийнячтого рішення та повної перевірки доводів апеляційної скарги, що фактично аналогічні наведеним у касаційній скарзі [4.1.3].
Отже, судові рішення в частині вирішення цивільного позову підлягають скасуванню із призначенням нового розгляду в порядку цивільного судочинства, за наслідками проведення якого слід постановити законне, обґрунтоване і мотивоване судове рішення.

Керуючись статтями 436, 441, 442 КПК України, пунктами 4, 5, 6 § 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 11 липня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3