АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого, суддіОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурора потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 , адвокатаОСОБА_8 ,
обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокатаОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000467 від 09 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_9 ,
Головуючий у І інст. ОСОБА_11 ; Єдиний унікальний номер 720/17/18; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження № 11-кп/794/172/18; катег.: ч. 1 ст. 115 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, із неповною середньою освітою, не одружений, непрацюючий, раніше не судимий, мешканець с. Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, -
засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на одинадцять років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 11 листопада 2017 року.
Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 за завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 29 750 гривень, моральну шкоду в розмірі 400 000 гривень, на користь потерпілого ОСОБА_6 за завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 12 630 гривень, моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави, судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 915 гривень 11 копійок.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_12 визнаний винним в тому, що 09 листопада 2017 року, приблизно о 05 годинні 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку ОСОБА_13 , по АДРЕСА_1 , в ході спільного вживання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_14 , наніс кілька ударів кулаками в обличчя, а коли потерпілий побоюючись за своє життя та здоров`я вибіг з будинку, перестрибнув через паркан на подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , наздогнав його, став бити його кулаками по різних частинах тіла, а коли ОСОБА_14 упав і перестав чинити опір, зробив із мотузки яку знайшов на подвір`ї зашморг, накинув йому на шию і задушив. Смерть потерпілого настала від механічної асфіксії, внаслідок стискання ОСОБА_9 шиї зашморгом.
Після цього, ОСОБА_9 , з метою приховування вчиненого злочину та ухилення від кримінальної відповідальності, за допомогою своїх знайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на їх автомобілі відвіз тіло ОСОБА_14 до річки Дністер, де залишив.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати і провадження у справі закрити, посилаючись на відсутність у кримінальному провадженні достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.
Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 в ході розгляду справи в суді від дачі показів відмовився, свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , покази яких суд поклав в основу вирок, очевидцями вчинення злочину не були, висновки проведених у справі експертиз є ймовірними, в обвинуваченого на тілі не виявлено ніяких тілесних ушкоджень.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора та думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_8 про необґрунтованість поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_14 , за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що 08 листопада 2018 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, він на прохання ОСОБА_14 відвіз на таксі його та ще двох незнайомих чоловіків в село Анадоли, Хотинського району.
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що ввечері 08 листопада 2017 року, він разом з ОСОБА_9 , який є його сусідом, поїхали в місто Хотин. Там він познайомився з потерпілим, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, і вони в трьох на автомобілі таксі поїхали до нього додому вживати спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 виник конфлікт. ОСОБА_9 разом з ним стали бити потерпілого, а потім закрили його у ванній кімнаті. Через деякий час ОСОБА_14 вибіг на вулицю, а ОСОБА_9 побіг за ним. Він залишився в будинку, вранці до нього зайшов ОСОБА_9 і сказав, що вбив ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що вранці 09 листопада 2017 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, до його дівчини ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_9 і попросив приїхати до нього на автомобілі. Разом із ОСОБА_15 , він поїхав до ОСОБА_9 в село Анадоли, Хотинського району. Вийшовши з автомобіля, біля воріт господарства вони побачили потерпілого, який лежав на землі на животі і видавав звуки у виді хропіння, а біля нього з мотузкою в руках стояв ОСОБА_9 . Вони запропонували ОСОБА_9 відвезти ОСОБА_14 до лікарні, проте обвинувачений сказав, що потерпілий мертвий і його треба сховати.
Труп потерпілого завантажили в автомобіль і відвезли до річки Дністер, де залишили. По дорозі обвинувачений розповів, що побив ОСОБА_14 через те, що той вночі ходив під вікнами будинку.
Свідок ОСОБА_15 в суді повністю підтвердила ці покази ОСОБА_16 .
З протоколу огляду місця події (Т.1 а. с. № 24-57) видно, що 09 листопада 2017 року, неподалік річки Дністер по вулиці Дністровська в місті Хотин, було виявлено труп ОСОБА_14 з ознаками насильницької смерті. Навколо шиї трупа виявлено шнур, на одній кінцівці якого сформовано петлю.
Згідно з висновком експерта (Т.1 а. с. № 58-62, 65-70), що на тілі потерпілого виявлено велику кількість синців, саден, ран та крововиливів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і в безпосередньому зв`язку з фактом смерті не перебувають.
Також на тілі потерпілого виявлено: странгуляційні борозни по передній поверхні шиї в середній третині в косо-висхідному напрямку від середньої третини шиї по верхньому краю підборіддя; підслизові крововиливи на рівні верхньої губи по центру на рівні нижньої губи більше зліва, по центру даного крововиливу рана; повний поперечний злам правого великого ріжка під`язикової кістки в середній третині з об`ємним крововиливом в м`які тканини.
Дані тілесні ушкодження виникли за короткий проміжок часу (5-6 хвилин) до моменту настання смерті, є характерними для утворення внаслідок дворазової дії на ділянку шиї зашморгу, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті.
В крові ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт в кількості 2,83 проміле, що стосовно до живих осіб звичайно відповідає важкому алкогольному сп`янінню. Можливість виконання цілеспрямованих дій (самостійно рухатись, говорити, ходити та вживати спиртні напої) після отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті, виключається. Тілесних ушкоджень, які могли виникнути до цього часу не виявлено. Зважаючи на різнобічну локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа, експерт прийшов до висновку про те, що при нанесенні ОСОБА_14 тілесних ушкоджень нападник та потерпілий перебували в динамічному русі. Однак, при нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень найбільш ймовірно нападник знаходився позаду потерпілого.
З протоколів обшуків в ОСОБА_13 та ОСОБА_9 (Т.1 а. с. № 202-255) видно, що на побутових речах, кросівках, одязі в різних кімнатах виявлені плями бурого кольору, в яких згідно з висновками судових імунологічних експертиз № 1782, № 1781, № 1780, № 1779, № 1778, № 1777, № 1776, № 1774, № 1787, № 1788, № 1786, № 1784, № 1785, № 1783, № 1772, № 1773, № 1808, № 1790, № 1792, № 1791 від 08 грудня 2017 року (Т.2 а. с. № 86-194) виявлена кров, походження якої не виключається від ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , чи їх обох.
Дані докази підтверджують факт побиття ОСОБА_9 ОСОБА_14 в будинку ОСОБА_13 .
З протоколу слідчого експерименту (Т.2 а. с. № 27-30) видно, що ОСОБА_9 в присутності понятих в ході досудового розслідування, добровільно показав як він наносив удари ОСОБА_14 , а потім коли потерпілий перестрибнув через паркан та намагався втекти, догнав його і з допомогою шнура, який знайшов в своїм господарстві, задушив його, стиснувши шию мотузкою, після чого з метою приховати злочин подзвонив ОСОБА_15 і разом з ОСОБА_16 на їх автомобілі перевезли труп в м. Хотин, де залишили недалеко від річки Дністер.
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 (Т.1 а. с. № 182-184) вбачається, що він показав як ОСОБА_9 в його будинку, вночі 09 листопада 2017 року, наносив потерпілому удари, а коли той щоб втекти вибіг з будинку, побіг за ним. Вранці ОСОБА_9 прийшов до нього і сказав, що вбив ОСОБА_14 .
З висновку судово-психіатричної експертизи (Т.2 а. с. № 73-75) видно, що ОСОБА_9 ознак психіатричного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на час скоєння злочину також ознак хронічного, психічного захворювання та ознак будь-якої іншої тимчасової хвороби розладу психічної діяльності не виявляв.
З вироку вбачається, що суд не обґрунтовував винуватість ОСОБА_9 показами які він давав в ході досудового розслідування, тому посилання на це в апеляційній скарзі є необґрунтованими.
Також не спростовують пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення доводи захисника про відсутність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, оскільки судом достовірно установлено, що потерпілий ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не наносив, бив ОСОБА_14 руками та ногами тільки обвинувачений, після чого задушив шнуром, тому у нього тілесні ушкодження утворитись не могли.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_9 в його присутності в належному йому будинку, в ніч на 09 листопада 2017 року, бив ОСОБА_14 , а коли той намагався втекти на вулицю, побіг за ним, пізніше повернувшись розповів, що вбив потерпілого.
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підтвердили в суді, що бачили лежачого потерпілого, який ще був живий та хропів, після чого ОСОБА_9 продовжив його бити, а потім задушив шнуром і сказав, що ОСОБА_14 мертвий, тому посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 , що вказані свідки не були очевидцями злочину не ґрунтуються на їх показах.
Суд правильно в основу вироку поклав висновки судово-імунологічних експертиз, які проведені в установленому законом порядку і наявні в них дані підтверджують факт побиття обвинуваченим потерпілого.
Досліджені докази в своїй сукупності свідчать про те, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні умисного вбивства і правильно кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України, оскільки доведено, що ОСОБА_9 умисно, з метою вбивства, з допомогою шнура, шляхом стискання шиї вчинив його умисне вбивство.
Що стосується міри покарання, то вона обрана обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, зловживав вживанням спиртних напоїв, після вбивства потерпілого вчинив ряд дій спрямованих на приховування злочину та ухилення від кримінальної відповідальності.
Взявши до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_9 покарання у виді 11 років позбавлення волі, при санкції цієї статті до 15 років позбавлення волі, тому колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2018 року, щодо ОСОБА_9 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_2

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
17.05.2018 ОСОБА_19 (підпис)