Справа № 194/1492/18
Номер провадженняя № 1-кс/194/436/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 жовтня 2018 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю начальника Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , а також слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка, Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, на утриманні нікого не має, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20 липня 1973 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206 КК УРСР до 3 років позбавлення волі;
29 квітня 1977 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК УРСР до 3 років позбавлення волі;
12 серпня 1981 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 206, ст. 17, ст. 117, ч. 2 ст. 102, ст. 42 КК УРСР до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
27 вересня 1995 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (1963 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
18 жовтня 2000 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1963 р.) до 3 років позбавлення волі;
28 квітня 2005 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70,75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
23 жовтня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
01 листопада 2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ст.ст. 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
04 квітня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 19 січня 2018 року по відбуттю строку покарання;
24 травня 2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, узгодженим з начальником Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , 24 вересня 2018 року приблизно в період часу з 11-00 год. по 11-10 год., знаходячись в районі гаражу № НОМЕР_1 гаражного товариства «Шахтар», розташованого неподалеку вул. Слобідська в м. Тернівка Дніпропетровської області, діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 , скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно повторно, незаконно заволодів мопедом марки «DELTA» моделі «EX-50 QT-B», номер рами НОМЕР_2 , а саме: сівши за кермо та здійснивши запуск двигуна, внаслідок чого привів у рух транспортний засіб, чим заподіяв його власникові, згідно висновку експерта №15/12.2/315 від 08.10.2018, ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 7389,80 гривень.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_5 23 жовтня 2018 року приблизно в період часу з 12-00 год. по 12-20 год., знаходячись в районі гаражу № НОМЕР_3 гаражного товариства «Шахтар 2», розташованого по вул. Осіння в м. Тернівка Дніпропетровської області, діючи по раптово виниклому умислу, спрямованому на незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно повторно, незаконно заволодів автомобілем «ЗАЗ Таврія», моделі «1102», д.н. НОМЕР_4 , а саме: сівши за кермо та здійснивши запуск двигуна, внаслідок чого привів у рух транспортний засіб, чим заподіяв його власникові ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 20000,00 гривень.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені в клопотанні, просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він вчинив нові умисні тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 5-х до 8-ти років з можливою конфіскацією майна, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки він раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини, та звільнившись з місць позбавлення волі знову вчинив корисливі злочини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що все викладене в підозрі вірне та відповідає дійсності. Був затриманий працівниками поліції 23 жовтня 2018 року о 13-30 год., психічного або фізичного впливу на нього працівники поліції не здійснювали. Проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Вислухавши підозрюваного, прокурора, слідчого, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2018 року за №0000474.

23 жовтня 2018 року о 13-30 годині підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

23 жовтня 2018 року за вищевказаними фактами ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події (огляд транспортного засобу) від 24 вересня 2018 року, протоколом огляду місця події від 24 вересня 2018 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 24 вересня 2018 року, висновком судової автотоварознавчої експертизи №15/12.2/315 від 08 жовтня 2018 року, висновком судової трасологічної експертизи № 20/4.6/441 від 04 жовтня 2018 року, протоколом огляду місця події (огляд транспортного засобу) від 23 жовтня 2018 року, протоколом огляду місця події від 23 жовтня 2018 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23 жовтня 2018 року.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих йому злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов'язана мати докази, достатні для пред'явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов'язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред'явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів обґрунтованою. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, де суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року де суд зазначив «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 177,178,183 КПК України та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, які у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання до восьми років позбавлення волі з можливою конфіскацією майна, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, які він вчинив в короткий строк після звільнення з місць позбавлення волі, раніше неодноразово судимий у тому числі за корисливий злочин, не працює, не має офіційного джерела доходу, таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як те, що підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від покарання у вигляді позбавлення волі, отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду для притягнення його до кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Однак з урахуванням зазначеного та враховуючи підстави та обставини передбачені ст. 177,178,182,183 КПК України, вважаю за необхідне визначати ОСОБА_5 розмір застави у вигляді сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент застави, тобто 73640 грн.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, п.1,5 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого значальником Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Тернівка Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17-00 годин 20 грудня 2018 року.

Ухвала слідчого судді діє до 17-00 годині 20 грудня 2018 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Дніпропетровської установи виконання покарань УДПСУ у Дніпропетровській області (№ 4).

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 73640 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, Код класифікації доходів бюджету -22030200.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/1492/18 (провадження № 1-кс/194/436/18.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю, не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1