АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26

представника потерпілого ОСОБА_27

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_28 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2018 року про повернення прокурору Черкаської місцевої прокуратури обвинувального акту з додатками відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня технічна, не одружена, тимчасово не працює, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 209; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки м. Щастя Луганської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, розлучена, тимчасово не працює, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366; ч. 1, 2 ст. 364; ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 191 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не одруженого, директора НПФ «Кобра ЛТД», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України;

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, уродженця м. Олександрія Кіровоградської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_4 , освіта вища, розлученого, тимчасово не працює, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 209; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2018 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0003481 від 20.08.2013 відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 209; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2, 3 та 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_29 за ч. 2 ст. 209; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України у підготовчому судовому засіданні повернутий прокурору Черкаської місцевої прокуратури, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що суд першої інстанції з метою забезпечення прав потерпілих повідомляв їх про дату, час та місце проведення судових засідань і направляв їм повістки за вказаними у обвинувальному акті адресами. Однак численна кількість таких повісток повернулася на адресу суду з відмітками «невірно вказана адреса», «такої адреси не існує», «особа за такою адресою не проживає». За таких обставин, суд позбавлений можливості повідомити цих потерпілих про судові засідання і у випадку призначення справи до розгляду з такою редакцією обвинувального акту будуть суттєво порушені права потерпілих.

Крім того, в ухвалі суду указується на те, що обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_29 висунуте обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 КК України (шахрайство).

У формулюванні обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті (т.1 а.с. 32, 101, 114) зазначено, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 заволоділи коштами потерпілих шляхом обману та зловживання довірою, тобто одночасно двома способами, але при цьому не вказано, в чому саме полягає обман та/чи зловживання довірою з боку обвинувачених; які саме конкретно вчинили дії чи проявили бездіяльність обвинувачені для незаконного заволодіння майном потерпілих.

Суд вважає, що такі недоліки суттєво порушують право обвинувачених знати, в чому їх звинувачують, тобто порушують право на захист, а тому унеможливлює визначення меж судового розгляду, та роз`яснення обвинуваченим суті обвинувачення, яке сформульовано некоректно.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_28 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2018 скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та направити обвинувальний акт до Придніпровського районного суду м. Черкаси для здійснення судового провадження.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що суд своє рішення мотивував тим, що висунуте обвинувачення не відповідає диспозиціям інкримінованих статей особливої частини КК України, а саме: в них не в повній мірі зазначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, а тільки констатовані факти вчинення ними діянь та зазначена їх правова кваліфікація відповідно до особливої частини КК України.

Крім того, в ухвалі зазначено, що у формулюванні обвинувачення вказано, що підсудні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . ОСОБА_29 заволоділи коштами потерпілих шляхом обману та зловживання довірою, тобто одночасно двома способами, але при цьому не вказано, в чому саме полягає обман та/чи зловживання довірою з боку обвинувачених та які саме конкретно вчинили дії чи проявили бездіяльність останні для незаконного заволодіння майном потерпілих.

Вважає, що вказані доводи не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки прокурором відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті зазначенні ті фактичні обставини та правова кваліфікація, які встановлені ним під час досудового розслідування з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, суд першої інстанції не зазначив, які саме обставини, що підлягають доказуванню згідно диспозицій інкримінованих обвинуваченим статей, відсутні у обвинувальному акті.

Також прокурор вважає за необхідне зазначити, що обвинувачення сформульовано коректно, оскільки в діях обвинувачених мають місце обидва способи заволодіння грошовими коштами, що полягали в обмані при наданні інформації потерпілим про діяльність кредитної спілки, яка на той час діяла без ліцензії, з метою отримання від останніх грошових коштів з наявним умислом про їх неповернення, одночасно зловживаючи довірою потерпілих, роз`яснюючи їм право на безперешкодне повернення грошових коштів та отримання відсотків від вкладів, що також зроблено не було.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку про таку невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, яка унеможливлює призначення судового розгляду. Указує, що суд вийшов за межі підготовчого провадження, бо зазначені питання, в тому числі установлення способу вчинення злочину, можуть вирішуватися лише під час судового розгляду, чим порушив положення глави 27 КПК України та оцінив обставини кримінального правопорушення без дослідження наявних доказів.

Крім того, суд зазначив, що в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України стороною обвинувачення в деяких випадках анкетні дані потерпілих у провадженні зазначені невірно, а саме вказані неіснуючі адреси.

Однак, Черкаською міською радою та департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради за час перебування обвинувального акта на розгляді по суті неодноразово приймалися рішення про перейменування вулиць, зміну їх протяжності, присвоєнням будинкам нових номерів. Крім цього, потерпілі ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 були допитані в ході досудового розслідування, де зазначили викладені в обвинувальному акті дані та місця проживання, які на час складання обвинувального акту були коректними. Крім того, суд жодним чином не перевірив існування вказаних адрес, їх зміну, не уточнив місце проживання вказаних осіб іншим чином, навіть не вказав прокурору на повернення листів з метою уточнення адреси, чим формально підійшов до вирішення питань, пов`язаних з оцінкою обвинувального акта в цій частині. Таким чином, на час направлення обвинувального акта до суду назви вулиць та будинків, зазначені в ньому відповідали дійсності.

Разом з цим, слід зазначити, що вказаний обвинувальний акт вже вчетверте був предметом розгляду під час підготовчого засідання у суді першої інстанції.

Так, 22.10.2015 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору. За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, Апеляційним судом Черкаської області 16.12.2015 вказане рішення скасовано та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Також, 13.04.2016 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаний обвинувальний акт повторно повернуто прокурору. За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, Апеляційним судом Черкаської області 31.05.2016 вказане рішення скасовано та кримінальне провадження направлено на новий розгляд в суді першої інстанції. До того ж Апеляційний суд Черкаської області жодного разу не поставив під сумнів правильність фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті, які б тягнули за собою достатність підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, Придніпровським районним судом м. Черкаси 23.03.2017 проведено підготовче судове засідання, та призначено справу до судового розгляду. В ході подальших судових засідань групою прокурорів був оголошений обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні. Лише в подальшому при зміні складу суду, а саме голови колегії, вирішено питання про повернення до стадії підготовчого засідання, під час якого повернуто обвинувальний акт прокурору. Вказане свідчить про небажання розгляду вказаних матеріалів кримінального провадження окремими суддями Придніпровського суду м. Черкаси, у зв`язку з об`ємом наявних в ньому матеріалів та значною кількістю часу, необхідною для їх вивчення, оцінки та аналізу з метою прийняття законного та необґрунтованого рішення.

Крім того, варто звернути увагу, що в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наведено вичерпний перелік підстав, з яких суд має право повернути обвинувальний акт, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, а саме: у випадках, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Вказані обставини при вирішенні питання про можливість призначення до судового розгляду вказаного кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не встановлені. Таким чином, повернення обвинувального акту порушить права як потерпілих, так і обвинувачених, передбачені ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, а саме: бути судимим без невиправданої затримки (підпункт "с" п. 3). З урахуванням вищевикладеного, апелянт вважає, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2018 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003481 є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачені та їх захисники заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили її відхилити.

Частина потерпілих, які з`явилися до суду, просили повернути обвинувальний акт прокурору, зокрема потерпілі Лісовол, Мурований, ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , інші - підтримали позицію прокурора щодо необхідності розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Потерпілі ОСОБА_37 і ОСОБА_38 поклалися на розсуд суду.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 314 КПК України та відповідно до вимог ст. 372 КПК України навів в ухвалі мотиви, з яких прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, вимогам ст. 291 та 293 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду, є порушення органом досудового слідства, при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Суд першої інстанції указує, що більша частина судових повісток (повідомлень), повернута на адресу суду з відмітками «не вірно вказана адреса», «за такою адресою особа не проживає», «не існує такого номеру будинку чи вулиці», що унеможливлює суд належним чином повідомити потерпілих про час та дату проведення судового засідання, та може порушити їх права на справедливий суд.

За таких обставин суд виходить з даних, які були отримані на час постановлення оскаржуваної ухвали, тоді як невідповідність адрес потерпілих, указаних в обвинувальному акті, може бути оцінена як підстава для повернення обвинувального акту лише станом на час його складення і направлення до суду.

Враховуючи, що з часу направлення цього обвинувального акту до суду минув період, який вимірюється роками, повернення обвинувального акту прокурору з цієї підстави призведе до ще більшого затягування судового розгляд, що є недопустимим. За таких обставин суд може доручити стороні обвинувачення уточнити адреси проживання окремих потерпілих, якщо з часу складення обвинувального акту вони зазнали змін чи в них були допущені неточності.

Стосовно вказівки суду про некоректне формулювання обвинувачення прокурором в частині способу вчинення обвинуваченими шахрайства, колегія суддів вважає, що чинний КПК України не містить конкретних вказівок чи критеріїв щодо формулювання змісту обвинувачення прокурором, а ті аспекти, на які вказує суд, не є суперечністю, яка унеможливлює розгляд висунутого обвинувачення по суті.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту щодо вимогам ст. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 314, 370, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_28 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2018 року про повернення прокурору Черкаської місцевої прокуратури обвинувального акту з додатками відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :