УХВАЛА

02.10.2018 р. Київський районний суд м. Харкова ускладі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката-захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, що не досягла віку кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні №0002744 від 26.06.2018 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України відносно неповнолітнього : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який у 2018 році закінчив 9 класів ХЗОШ 1-3 ступенів №96, раніше не судимого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру раніше не застосовувались, суд,-
В С Т А Н О В И В:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , як до особи, що не досягла віку кримінальної відповідальності, примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. неповнолітній ОСОБА_6 повинен перебувати вдома за адресою: АДРЕСА_1 ; неповнолітньому ОСОБА_6 забороняється змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання, виїжджати в іншу місцевість.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України при наступних обставинах: 28.05.2018 року у першій половині дня, неповнолітній ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, перебуваючи на кладовищі, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою в змову, спрямовану на вчинення наруги над могилами. Реалізуючи злочинний умисел, того ж дня приблизно о 13.00 год., грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, діючи з прямим умислом та з хуліганських мотивів, з винятковим цинізмом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер, передбачаючи наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 умисно пошкодили сім пам`ятників на могилах, а саме: поваливши шість пам`ятників на землю, внаслідок чого на вказаних пам`ятках утворилися пошкодження у вигляді відломку стели від тумби, та один пам`ятник на надгробку плиту, внаслідок чого стела відкололася від тумби та розбилась на дві частини. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 свою вину у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 28.05.2018 року знаходячись на кладовищі за адресою: м. Харків, вул. Семена Челюскіна, 7, разом зі своїм товаришем, вони умисно пошкодили сім пам`ятників. У вчиненому розкаюється, запевняє суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і підтвердив обставини викладені в ньому.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, надали до канцелярії суду заяви, в яких просили розглянути клопотання за їх відсутності, від подачі цивільного позову відмовились, та просили призначити покарання відповідно до чинного законодавства.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
У свою чергу, ч. 2 ст. 105 КК України, передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження;2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; З) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Разом з тим, у відповідності до ч. З ст. 105 КК України, тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Крім того, абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України , суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до ст.22 КК України кримінальна відповідальність за ч.3 ст.297 КК України настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_6 , 28.02.2003 року, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 суд враховує особу неповнолітнього, який на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік 6 місяців.
Приймаючи таке рішення, суд виходить з наступного, дійсно неповнолітнім ОСОБА_6 було вчинено суспільно-небезпечне діяння за вищевикладених обставин, що підтверджується наданими суду доказами.
Судові витрати за проведення експертиз в сумі 2002,00 грн. слід віднести за рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_9 підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої. Цивільний позов ОСОБА_8 підлягає також залишенню без розгляду, оскільки позивач в судові засідання не з`явився та не підтримав свій позов, , що не позбавляє позивача права звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.105 КК України, ст.284, 484-501 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: в період часу з 19.00 години до 07.00 години неповнолітній ОСОБА_6 повинен перебувати вдома за адресою: АДРЕСА_1 ; неповнолітньому ОСОБА_6 забороняється змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання, виїжджати в іншу місцевість, строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без розгляду.
Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2002,00 грн. віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_12