Справа № 128/2789/17
Провадження №11-кп/772/892/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційній суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «20» вересня 2018 року розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001009 від 07.09.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, українця , громадянина
України , раніше судимого:
-18.04.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого : ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 ,потерпілої ОСОБА_11 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року, -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_6 виконується самостійно.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1 142,80 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 , 06 вересня 2017 року, близько 13:00 год., умисно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла у дерев`яному вікні, проник до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 , звідки вчинив крадіжку кольорового телевізора марки «LG 32LN541U», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 961 від 13.09.2017 року на момент вчинення крадіжки, могла становити 5066,67 гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні Мимрікова ставиться питання про скасування вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року щодо ОСОБА_6 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70КК України призначити остаточну міру покарання ОСОБА_6 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2018 року за ч.1 ст.185 КК України виконувати самостійно.
В решті вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивував тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України , а саме те, що він вчинив злочин,який відноситься до категорії тяжких, переховувався від органів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року в частині призначення покарання. Просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 ,в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в частині призначення покарання. Просить призначити покарання його підзахисному покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд не врахував усі пом`якшуючи його вину обставини, а саме те що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду, потерпіла до нього претензій не має та просила суворо не карати, крім того має на утриманні дружину і двоє малолітніх дітей.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_11 просить вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання та призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Свої вимоги потерпіла мотивувала тим, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд не врахував усі пом`якшуючи його вину обставини, а саме те що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду, потерпіла до нього претензій не має та просила суворо не карати, крім того обвинувачений має на утриманні дружину і двоє малолітніх дітей, та являється її сусідом, з яким у неї добрі стосунки.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілу ОСОБА_11 яка підтримала свою апеляційну скаргу, та апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та вважає вирок суду першої інстанції незаконним, перевіривши матеріали кримінального провадження, які були дослідженні судом першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до часткового задоволення, а апеляційні скарги обвинуваченого та в його інтересах захисника адвоката, потерпілої не підлягають до задоволення.
Крім того, прокурор та захисник адвокат ОСОБА_8 в своїх виступах зазначили, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» та йому встановлений діагноз, разом з тим виніс вирок без з`ясування осудності особи.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключили можливість постановлення вироку.
За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями кримінально процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що забезпечують права та законні інтереси учасників кримінального провадження.

Згідно ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначення покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» , ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.09.02. року по 04.10.02 року з діагнозом: «Емоційно лабільний розлад на тлі соматогенії».

Суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі питання про неосудність чи обмежену осудність обвинуваченого, не дослідив дану довідку, не вирішив питання чи підлягає взагалі обвинувачений ОСОБА_6 кримінальній відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, чим порушив право на захист обвинуваченого. Всі вказані суперечності можуть бути усунуті судом та підлягають усуненню.

Якщо за результатами перегляду буде встановлено, що злочин ОСОБА_6 був вчинений у стані обмеженої осудності, то обвинувачений підлягає кримінальній відповідальності згідно ст. 20 КК України. У такому випадку суд повинен ухвалити обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання врахувати його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру, якщо обвинувачений його потребує, що узгоджується з рекомендаціями, викладеними в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування

З огляду на викладене, враховуючи, що судом під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів позбавлена можливості усунути допущені порушення в ході апеляційного перегляду вироку, а тому вирок суду на підставі ст.415, 412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
У зв`язку зі скасуванням вироку по вказаним підставам, апеляційний суд не входить в обговорення доводів апеляційних скарг, які необхідно перевірити при новому розгляді кримінального провадження по суті суду першої інстанції, усунувши вказані порушення, з дотриманням вимог закону перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,412, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001009 від 07.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у Вінницькому районному суді Вінницької області.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: