1-кп/621/216/18

У Х В А Л А

09 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженні №0000388 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11.07.2018 в провадження Зміївського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000388 за обвинуваченням ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження 09.08.2018 року укладена угода про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 проти затвердження угоди не заперечив. Вказав, що він цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав угоду про примирення та просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили добровільність їх волевиявлення щодо укладеної між ними та ОСОБА_6 угоди про примирення, так як дійсно примирилися з обвинуваченим, крім того зазначили, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор підтримав угоду, вказав, що її підписання було добровільним.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Так, угода про примирення укладена між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 09 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

З моменту передачі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000388 ОСОБА_6 набув статусу обвинуваченого, а не є підозрюваним, як зазначено у угоді про примирення від 09.08.2018 року.

З угоди про примирення вбачається, що сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а не кримінально-виконавчою інспекцією, як зазначено в угоді про примирення.

Так, Міністерством юстиції України 18.08.2017 видано наказ № 2649/5 "Про затвердження Типового положення про уповноважений орган з питань пробації та Типового положення про сектор ювенальної пробації".

Крім того, як вбачається з обвинувального акта, під час досудового розслідування була проведена судово-хімічна експертиза, вартість якої складає 3051 грн., потерпілий ОСОБА_8 перебував на лікуванні в опіковому відділенні Харківської міської клінічної лікарні швидкої і невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова з 10.05.2018 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що лікувальною установою також були понесені витрати на стаціонарне лікування хворого.

Вказане відшкодування затрат на стаціонарне лікування потерпілого є обов"язковим, відповідно до п.1 постанови Пленму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року " Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судовоих витрат" зазначено: звернути увагу судiв на те, що при розглядi кримiнальної справи поряд з iншими обставинами обов`язковому з`ясуванню i вирiшенню пiдлягають питання про вiдшкодування витрат на стацiонарне лiкування особи, яка потерпiла вiд злочину, та судових витрат.

Всупереч вимогам ст. 471 КПК України, в змісті угоди не вказано заподіяння чи відсутність моральної шкоди потерпілим.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення.

Умови угоди про примирення суперечать вимогам закону та не відповідають інтересам суспільства, порушують права потерпілих щодо відшкодування збитків, заподіяних злочином, та права обвинуваченого ОСОБА_6 на справедливий суд.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення та продовження судового розгляду кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 471, 472, 474 КПК України

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 09.08.2018 між потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 - відмовити.

Продовжити розгляд кримінального провадження №0000388 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя -