Справа № 274/426/18
Провадження № 1-кп/0274/399/18
ВИРОК
І м е н е м У к р а ї н и
08.05.2018 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/426/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 19.01.10 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 1, 75, 104, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 2) 28.07.11 Чуднівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 309 ч. 1, 309 ч. 2, 304 ч. 1, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.02.14 по відбуттю строку покарання,

за ст. 395 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

02 січня 2014 року за поданням адміністрації Житомирської виправної колонії (№ 4) Богунським районним судом м. Житомира було винесено ухвалу про встановлення ОСОБА_3 адміністративного нагляду терміном 1 рік з наступними обмеженнями: забороною виходу з будинку (квартири) за місцем постійного проживання з 22 години вечора до 06 години ранку наступного дня; забороною відвідування ресторанів, кафе, барів, магазинів з метою придбання спиртних напоїв; забороною виїзду в особистих справах за межі населеного пункту без дозволу органів міліції; зобов`язанням явкою в органи міліції кожного першого, другого, третього, четвертого четверга щомісяця.

28 лютого 2014 року працівниками міліції Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 під підпис було роз`яснено його обов`язки встановленні ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 січня 2014 року.

Однак 05 червня 2014 року з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_3 , не повідомивши працівників Бердичівського МВ, які здійснюють за ним нагляд, без поважних причин залишив своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , та поїхав до с. Шендерів Тиврівського району Вінницької області, де перебував протягом всього строку адміністративного нагляду та до 12 січня 2018 року.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ст. 395 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, вказав, що всі фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого суд не має. Обвинувачений показав, що 25 лютого 2014 року він звільнився з місць позбавлення волі та через три дні прибув до відділення міліції, оскільки йому при звільненні був встановлений адміністративний нагляд на 1 рік. Дільничного ще не було і він прийшов на наступний день. В бердичівській міліції йому роз`яснили умови нагляду, попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від нагляду. Ходив на відмітку кожного тижня, ходив до червня місяця. Дільничний сказав, що потрібно когось здати, а він не хотів. Поїхав в с. Шендерів, хоча і розумів, що уїжджати, перебуваючи під наглядом, не можна, там закохався та почав жити, працювати. Претензій до нього від мешканців села, сільського голови не було. Розумів, що в цей час мав бути під адміністративним наглядом, ходити на відмітку, повідомити про зміну місця проживання, але цього так і не зробив. Спочатку ще хотів попередити, але потім закохався, да так і залишився. В село приходили працівники поліції, але вони не знали, що він перебуває під адміністративним наглядом, а він їм не повідомляв. У 2018 року до нього приїхали працівники бердичівської поліції. У скоєному він кається, усвідомив свою провину, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

-ухвалою Богунського районного суду м. Житомира області від 02.01.14, відповідно до якої засудженому ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, застосувавши обмеження: заборону виходу з будинку (квартири) за місцем постійного проживання з 22 години вечора до 06 години ранку наступного дня; заборону відвідування ресторанів, кафе, барів, магазинів з метою придбання спиртних напоїв; заборону виїзду в особистих справах за межі населеного пункту без дозволу органів міліції; зобов`язання явкою в органи міліції кожного першого, другого, третього, четвертого четверга щомісяця (т. 1, а.п. 12);

-особистою розпискою ОСОБА_3 від 28.02.14 про ознайомлення з обмеженнями, зв`язаними з адміннаглядом (т. 1, а.п. 13);
-довідкою про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду, згідно з якою ОСОБА_3 в день звільнення 25.02.14 було оголошено постанову про встановлення адміністративного нагляду, зобов`язано прибути і зареєструватись у триденний термін у Бердичівському МРВ УМВС України в Житомирській області та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, про що свідчить особистий підпис самого піднаглядного (т. 1, а.п. 15);

-даними листка контролю за дотриманням встановлених обмежень дій піднаглядного ОСОБА_3 , відповідно до якого під час відвідування за місцем проживання ОСОБА_3 було встановлено, що останній відсутній за місцем проживання з 22.06.14 (т. 1, а.п. 16);

-копією реєстраційного листка адміннаглядного ОСОБА_3 , який зобов`язаний з`являтись для реєстрації в Бердичівському МВ УМВС кожен 1, 2, 3, 4 четвер щомісяця, відповідно до якого, починаючи з 05.06.14 ОСОБА_3 не реєстрацію не з`являвся (т. 1, а.п. 17).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 2 КК України злочин, передбачений ст. 395 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризувався посередньо, за місцем проживання в с. Шендерів характеризується позитивно, з 27.03.18 перебував у інфекційному відділенні з діагнозом ботулізм харчовий, важкий перебіг, має батьків 1955 р.н. та 1961 р.н., інвалідів 2-ї та 3-ї груп, офіційно не працює.

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_3 раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не зробив і після звільнення протягом невеликого проміжку часу знову вчинив злочин, пов`язаний з ухиленням від нагляду держави за своєю поведінкою, приймаючи до уваги санкцію закону, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. Враховуючи щире каяття обвинуваченого, його позитивні характеристики, непритягнення його до відповідальності вже протягом тривалого часу, перенесення ним тяжкої хвороби, наявність батьків похилого віку, суд вважає можливим призначити покарання на мінімальний строк покарання, визначеного у санкції статті. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні і судовому розгляді, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1