УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

"20" вересня 2018 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимий, останній раз 21.07.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні вказаних злочинів.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини, також не допитані свідки, тому обвинувачений може чинити на них незаконний вплив; враховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, знову обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину в період іспитового строку, обвинувачений не працює, законних джерел отримання коштів немає.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строків тримання під вартою заперечували, просили зміни запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України недоведені. Він не буде ухилятися від суду, та не буде впливати на свідків; у нього є донька.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини; по справі не допитувались свідки, тому обвинувачений може незаконно здійснювати на них вплив.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні вказаних злочинів (від 3 до 6 років позбавлення волі); відсутність офіційних джерел отримання прибутку; обвинувачений не працює; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України в період іспитового строку за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2016 року; крім того, ОСОБА_4 вже порушував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 р.

Суд враховує Рішення Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, та враховуючи суворість передбаченого покарання інкримінованого обвинуваченому злочину у взаємозв`язку з невідбутим покаранням у виді 2-х років позбавлення волі за попереднім вироком, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе.

На підставі викладеного, суд продовжує строк тримання ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, з правом внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 35240 грн., який був визначений Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» продовжити на 60 діб - до 18.11.2018 року включно.

З визначеним Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року розміром застави 35240 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (розрахункових рахунок 6674, МФО банку 820172, , отримувач ТУ ДСА, банк отримувача ГУ ДКУ в Харківській області, призначення платежу застава, справа №640/11434/18) обвинувачений ОСОБА_4 , платник (прізвище,ініціали)), до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1