ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/116/18 Справа № 185/8021/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю:
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді скасувати частково та зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_6 майно, зазначене в апеляційній скарзі.
Оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, зазначене в резолютивній частині ухвали.
Згідно ухвали слідчого судді, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 27 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
26 вересня 2018 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні закладу освіти Тернівського професійного гірничого ліцею, крім документів, на які судом прямо надано дозвіл на їх вилучення, було виявлено та вилучено ряд предметів та документів, які, на думку слідчого та прокурора, можуть мати значення для розкриття кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 26 вересня 2018 року вилучене майно під час проведеного обшуку, визнано речовими доказами та передано до камери зберігання речових доказів.
Керуючись ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважав, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є доказом злочину, тому з метою його збереження необхідно накласти арешт.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що в ході проведення обшуку були вилучені грошові кошти в сумі 30 500 гривень, але вказує, що вони частково, на суму 15 500 грн., належать на праві приватної власності ОСОБА_6 і повинні були бути внесені останньою в якості погашення заборгованості за кредитним договором. Грошові кошти в сумі 15 000 грн. були зібрані працівниками Тернівського професійного гірничого ліцею і призначались для проведення святкування 50-ї річниці створення закладу. Походження вищевказаних грошових коштів підтверджується довідкою про доходи на ім`я ОСОБА_6 , кредитним договором, відомостями щодо отримання ОСОБА_6 грошових коштів від співробітників учбового закладу на святкування 50-ї річниці створення ліцею.
Таким чином, вказані грошові кошти, банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк», табель обліку робочого часу за вересень 2018 р., заяви про надання спонсорської допомоги в кількості 78 штук, договори підряду, копія посадової інструкції завідувача господарства, акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 р., розрахунок по кошторису та інші документи не відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, відповідно не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому підлягають поверненню.
Крім того, зазначає про порушення слідчим вимог ч. 2 ст. 100 КПК України, оскільки в матеріалах провадження відсутній протокол огляду вилучених в ході обшуку речей.
В судове засіданні апеляційного суду підозрювана ОСОБА_6 не з`явилась, про час та дату апеляційного розгляду повідомлена належним чином, заява про відкладення судового засідання через неможливість її явки з поважних причин суду не надана, що не перешкоджає здійснення апеляційного розгляду без її особистої участі відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26 вересня 2018 року вилучене майно під час проведеного обшуку, визнано речовими доказами та передано до камери зберігання речових доказів Павлоградського ВП.
Згідно ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі слідчого судді майно накладений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом...
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема на даній стадії досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені грошові кошти були об`єктом кримінально протиправних дій, тому вказане майно відповідає критерію речового доказу, передбаченому в ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними.
Твердження захисника, що грошові кошти в сумі 30 500 гривень не може бути доказом у даному провадженні, оскільки половина з них належить особисто ОСОБА_6 , які вона підготувала для внесення на рахунок банківської установи згідно умов кредитного договору, а інша частина зібрана працівниками ліцею для святкування річниці його створення, не спростовує висновків слідчого судді щодо необхідності в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а наведені захисником обставини підлягають перевірці та встановленню в ході досудового розслідування.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно є доказом розслідуваного злочину, необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, сторона захисту наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3