Справа №560/903/17
У Х В А Л А
судового засідання

15 червня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

представника: ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

ОСОБА_10 ,

представника : ОСОБА_11

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дубровиця, клопотання ОСОБА_11 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000264 від 21 квітня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_11 заявила клопотання, у якому просить постановити ухвалу про внесення до ЄРДР відомостей про скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обгрунтовує тим, що під час судового засідання 15 червня 2018 року обвинувачений повідомив суд про те, що він сам виготовив патрони до його рушниці та придбав гільзи, які протягом трьох-чотирьох років зберігав без дозволу, з якої потім, 21 квітня 2017 року відбувся смертельний постріл.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки на стадії досудового розслідування даний факт був перевірений і підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Потерпілі та представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 клопотання підтримали та просили його задоволити.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши зміст клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З приписами ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, КПК України, визначаючи межі судового розгляду, орієнтує суд на конкретну цілеспрямовану діяльність, а обвинуваченому гарантує, що він не буде засуджений за злочин, який йому до цього не ставився у вину, що є істотною гарантією права обвинуваченого на захист.

Процесуальним документом, що встановлює межі судового розгляду, є обвинувальний акт, який відповідно до ст. 291 КПК України складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Проте, межі судового розгляду можуть бути змінені. Так, у ч. 2 ст. 337 КПК України зазначено, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. У ч. 3 ст. 337 КПК України вказано, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд наділений правом вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Порядок прийняття прокурором рішень про зміну обвинувачення, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення визначений ст. 338340 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.339 КПК України, у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу має право звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням.

Згідно ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Стаття 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 263 КК України передбачено відповідальність за незаконне поводження із зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

Предметом злочину за ч.1 ст.263 КК України можуть бути; 1) вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської); 2) бойові припаси; 3) вибухові речовини; 4) вибухові пристрої.

Питання про віднесення тих чи інших предметів до певних видів зброї вирішується з урахуванням об`єктивних і суб`єктивних критеріїв.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні вказаного клопотання вказав, що даний факт був перевірений на стадії досудового розслідування, однак не надав будь-яких доказів того, що дійсно вирішувалось питання про наявність чи відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, з положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На стадії встановлення порядку дослідження доказів прокурором було заявлено про дослідження ряду висновків експертиз, які на даний час не досліджені.

Тому аналізуючи вищевказані норми КПК України та вирішуючи підставність поданого клопотання на даній стадії судового розгляду, суд приходить до висновку, що прокурор наділений обов`язком вносити відомості до ЄРДР і правом змінити обвинувачення в суді за наявності відповідних підстав. В межах судового розгляду правом висунути додаткове обвинувачення наділений також прокурор, суд наділений правом вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, крім того подане клопотання за своєю суттю є оскарженням бездіяльності органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки даний факт перевірявся на стадії досудового розслідування.

Тому дане клопотання не підлягає до задоволення, та подане передчасно, оскільки заявлене перед дослідженням висновків відповідних експертиз, про які було заявлено прокурором в клопотанні про дослідження доказів, з яких можливо встановити вид зброї та боєприпасів, відповідно визначити чи відноситься дана зброя та боєприпаси до предмету злочину, передбаченого ст.263 КК України.

Керуючись ст.350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_11 щодо постановлення ухвали про внесення відомостей в ЄРДР про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, відмовити.

Згідно ст.350 КПК України, відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. За змістом ст.392 КПК України, заперечення до неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1