Справа № 761/7704/18
Провадження №1-кп/761/1347/2018
В И Р О К
іменем України

18 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0001081, внесеного 29.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.01.2018 приблизно о 18 годині перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 56/7 звернув свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та побачив, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме цінних речей, які знаходились у ОСОБА_5 з метою самозбагачення,

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, 29.01.2018, приблизно о 18 год. 05 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 56 7, з метою приховування своїх злочинних дій від оточуючих громадян, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 та відвів останнього у сторону.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме цінних речей, які знаходились у ОСОБА_5 , з метою самозбагачення, 29.01.2018, приблизно о 18 год. 07 хв., ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, та те, що за його незаконними діями ніхто з оточуючих громадян не спостерігає, а також те, що ОСОБА_5 , в силу свого безпорадного стану, не усвідомлює злочинних намірів ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» вартістю 280 гривен, у якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар», яка для потерпілого матеріальну цінність не має, на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 5 грн., обкладинку для документів в якій знаходились грошові кошти в сумі 500 грн. та документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме посвідчення водія , а також посвідчення учасника ЧАЕС, які для потерпілого матеріальну цінність не мають. Після чого ОСОБА_3 мав намір покинути місця вчинення злочину, однак був зупинений працівниками Національної поліції України.

Отже, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину.

Надав показання, в яких зазначив, що він 29.01.2018 у вечірній час доби перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Д. Щербаківського, 56/7 звернув свою увагу на раніше незнайому йому особу, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Після чого він підійшов до потерпілого та вирішив викрасти його речі, відвів останнього у сторону та скориставшись тим, що він перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, викрав у нього мобільний телефон марки грошові кошти в сумі 500 грн. та документи на ім`я ОСОБА_5 . Після чого мав намір зникнути, однак був помічений та зупинений працівниками Поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, раніше не судимий, тому уважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за вчинений злочину в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки до вчиненого кримінального правопорушення, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд доходить висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді штрафу, визначеному санкцією відповідної частини ст.185 КК України у дохід держави.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати пов`язані з залученням експерта у сумі 286 грн. у дохід держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

На підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 286 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», обкладинку для документів, грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою, посвідчення водія та посвідчення учасника ЧАЕС передані потерпілому ОСОБА_5 на зберігання під розписку залишити останньому за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: