Провадження № 1-кп/760/277/18
Справа № 760/97/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5

- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 19.12.2017 року за № 0014797, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, неодруженої, не маючої на утриманні дітей, офіційно непрацюючої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а саме:

- 19.12.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 19.12.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пров. Польовий, 10, по раніше виниклому та спланованому злочинному умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , маючи на меті отримання незаконної наживи, прибули до спеціалізованої школи №71, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Польовий, 10, та, діючи спільно та відповідно до раніше розподілених між собою ролей, піднялись до четвертого поверху вищевказаної школи.
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переконалися у тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їм у вчиненні крадіжки.
Діючи спільно та відповідно до раніше розподілених між собою ролей, ОСОБА_5 відчинив пожежний ящик, який знаходився на четвертому поверсі спеціалізованої школи № 71, що за адресою: м. Київ, пров. Польовий, 10, таємно викрав пожежний рукав типу «К» д 51 мм з головками ГР-50 вартістю 650,13 грн. та передав його ОСОБА_6 , яка заховала його до свого портфелю, який тримала при собі.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спустились на другий поверх спеціалізованої школи № 71, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Польовий, 10, переконалися у тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їм у вчиненні крадіжки, та, діючи спільно та відповідно до раніше розподілених між собою ролей, ОСОБА_5 відчинив пожежний ящик, звідки таємно викрав пожежний ствол компактний непереривний РС-50 вартістю 650,13 грн., і передав його ОСОБА_6 , яка заховала його до свого портфелю, який тримала при собі, після чого направились до виходу зі школи.
Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , утримуючи при собі вказане вище чуже майно на загальну суму 1 300,26 грн., що перебуває на балансі спеціалізованої школи № 71, направились до виходу зі школи, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як при виході з приміщення школи були затримані охоронцем школи з викраденим майном.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, яка не була доведена до кінця з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили всі обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Вину у вчиненні злочину визнали в повному обсязі, просили суд суворо їх не карати, не позбавляти волі та врахувати скрутне матеріальне становище. Викрадене майно повернуто потерпілому.

За згодою сторін згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання потерпілого, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження, ними правильно розуміються зміст цих обставин та через відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, суд роз`яснив учасникам судового розгляду положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати в апеляційному порядку ці обставини провадження, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого винними злочину: злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії середньої тяжкості;

- особу обвинувачених, ОСОБА_6 має не зняту та не погашену в втановленому законом порядку судимість, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст.89 КК України , згідно довідки КМНКЛ «Соціотерапія» та лікаря-нарколога ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на обліку не перебувають, характеризуються задовільно за місцем проживання, не працюють.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових злочинів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, вважаючи таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Судові вітрати відсутні.

Питання речових доказів в кримінальному провадженні вирішити згідно положень ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (один) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шісті) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік , якщо він протягом зазначеного іспитового строку не скоїть новий злочин, при цьому покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ: пожежний ствол компактний непереривний РС-50 -залишити у власності школи №71.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок,якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1