Справа № 738/13/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/534/2018
Категорія - 185 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7

Обвинуваченого - ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року , відносно ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дави Сосницького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України , з середньою освітою ( 11 кл.), не працюючого, на утриманні малолітня дитина 2016 року народження, раніше судимого 30.06.2004 Менським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на 1 рік, 16.06.2006 Менським районним судом Чернігівської області за ст. 122 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік 6 місяців, 18.07.2007 Менським районним судом Чернігівської області за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, 31.08.2016 Чернігівським районним судом за ст.185 ч.1 КК України до 150 годин громадських робіт,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 та ч. 3 ст.357 КК України і призначено йому покарання : за ст.185 ч.3 КК України - 4 роки позбавлення волі , за ст. 357 ч.3 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ст 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено для обвинуваченого ОСОБА_8 покарання 4 ( чотири ) роки позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин. Так, повторно 09 грудня 2017 року , близько 15.00 год, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вибивши вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , які були замкнені на замок, проник в середину приміщення. В будинку, що належить потерпілому ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку мобільного телефону «Nokia 5530», у якому знаходилась карта пам`яті « Micro SD 4 Gb» .

Відповідно висновку експерта № 5672/5673/17-24, вартість мобільного телефона «Nokia 5530» становить 350 грн., вартість карти пам`яті « MicroSD 4 Gb» відповідно до довідки виданої магазином «Лагрос» становить 150 грн., чим потерпілому ОСОБА_9 була завдана майнова шкода, на загальну суму 500 грн.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_8 09 грудня 2017 року близько 15.00 год, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , умисно викрав посвідчення « Учасника бойових дій» серії НОМЕР_1 виданого 19.05.2015 на ім`я ОСОБА_9 , яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 12.05.1994 року є документом, що посвідчує особу учасника бойових дій та Закону України 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підтверджує право на пільги.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини просить вирок суду змінити, пом`якшити призначену міру покарання.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначена міра покарання є занадто суворою. Вказує на те, що при призначенні покарання суд не врахував, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, жінка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, він єдиний годувальник сім`ї.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення з викладених там підстав.

В судовому засіданні прокурор заперечував пороти доводів обвинуваченого, просив залишити вирок без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, просив вибачення у потерпілого.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції, в апеляційній скарзі обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оскаржується, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла потерпілого та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодінні важливим особистим документом, а саме посвідченням « Учасника бойових дій » на ім`я потерпілого ОСОБА_9 .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням: ступеню суспільної тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття,обставини, що обтяжує покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, зміст соціально-психологічної характеристики в досудовій доповіді , а також те, що обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на утриманні малолітня дитини, викрадене повернуто за участі працівників правоохоронних органів, негативної характеристики за місцем мешкання, обвинувачений на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Всі обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання були належним чином враховані, законних підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не знаходить, а тому призначене ОСОБА_8 покарання, вважає достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні він не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст., ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КІ1К України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4