Номер провадження: 11-сс/785/714/18
Номер справи місцевого суду: 500/2093/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження на підставі ст. 406 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного Одеської області від 13.04.2018 року, про арешт майна, -

встановив

Оскарженою ухвалою в кримінальному провадженні №0000900 від 11.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, яке вилучено 11.04.2018 року в ході огляду місця події в період часу з 11.28 години до 13.30 години автомобілю марки «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території КУ «Ізмаїльська МЦЛ», розташованої в м. Ізмаїл по проспекту Суворова, 68 у ОСОБА_6 та яке перелічене в резолютивній частині ухвали.

18.04.2018 року на вказану ухвалу адвокат ОСОБА_5 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушує питання про її скасування.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що клопотання слідчого взагалі не обґрунтоване, а в повідомленні про підозру ОСОБА_6 взагалі не було зазначено, що дії, в яких підозрюється останній, були здійснені за допомогою:

-автомобілю марки "Рено Кенго" реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-металевого предмету схожого на глушник із двома наскрізними отворами та різьбою з однієї сторони циліндричної форми на якій є надпис "Asl Ultra S series Sl7 cal 338, 19114, 05.14", упакований в експертний пакет № 4437932;

-предмету схожого на ніж загальною довжиною 22,5 см, довжина пластмасової рукоятки 11 см, чорного леза 11,5 см;

-металевого леза довжиною 15 см, упакованого в експертний пакет № 2315277;

-матерчатої маски;

-посвідчення-дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 виданий 15.03.2018;

-мобільного телефону марки "Nокіа", іmei: НОМЕР_3 ;

-мобільного телефону марки "Nокіа N8" іmei: НОМЕР_4 ;

-рації з антеною з надписом "Quansheng";

-бейджика з фотокарткою чоловіка та надписом "Novus" ОСОБА_8 інспектор охорони 1038,5";

-4 серветки зі слідами речовини бурого кольору, упаковані в паперовий конверт, матерчату шапку зеленого кольору в експертний пакет № 4438825;

-матерчаної шапки зеленого кольору, упакованої в експертний пакет №4438825;

-куртки кольору «хакі» зі слідами речовини бурого кольору в експертному пакеті № 2315279;

-рушник зеленого кольору.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_6 на вказаному автомобілі здійснював пересування територією Кілійського та Ізмаїльського районів для забезпечення діяльності СОПА «Троянда» та ТОВ «Крауза», а саме пошуку нгасіння для посіву, тобто, сільськогосподарського матеріалу для польових робіт, а знаходження у вказаному автомобілі зброї підозрюваний пояснює цілком зрозумілою криміногенною обстановкою. При цьому апелянт зазначає, що мисливський карабін дійсно йому належить (є дозвільні документи) та він знаходився у автомобілі у розібраному стані.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт на: предмет схожий на автомат з металевою рамкою з надписом "МКМ-072С6, 7,62х39, вироблено в Україні" із зйомним прикладом, магазин з патронами з маркуванням "7.62Х391798В" в кількості 10 патронів, упаковані в експертний пакет № 4438823; дві картонні коробки з надписом "Sеllier s Bellot" в яких знаходились патрони з маркуванням 7.62Х3917SsB в кількості 6 патронів в одній, в іншій 20 патронів, упаковані в експертний пакет № 4438824; посвідчення-дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 виданий 15.03.2018, мобільний телефон марки "Nокіа", іmei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки "Nокіа N8" іmei: НОМЕР_4 , рація з антеною з надписом "Quansheng", бейджик з фотокарткою чоловіка та надписом "Novus" ОСОБА_8 інспектор охорони 1038,5"; один патрон з маркуванням "7.62Х3917SsB", які упаковані в полімерний пакет, матерчату шапку зеленого кольору, упаковану в експертний пакет № 4438825; 4 серветки зі слідами речовини бурого кольору, упаковані в паперовий конверт, матерчату шапку зеленого кольору в експертний пакет № 4438825; куртку кольору «хакі» зі слідами речовини бурого кольору в експертний пакет № 2315279; рушник зеленого кольору в полімерний пакет.

До суду апеляційного суду надійшли заяви прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, тому, на підставі положень ч.4 ст.405 та ст. 406 КПК України, апеляційним судом було прийнято рішення про проведення розгляду за відсутності учасників провадження та розгляду апеляційної скарги захисника в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПКП України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді, всі вищезазначені вимоги закону були виконані, слідчий суддя при накладенні арешту на майно врахував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, що підтверджується зібраними органом досудового слідства доказами, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 11.04.2018 року (а.с. 9-10), протоколами допиту свідка ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 та іншими доказами у їх сукупності.

На додаток, слідчий суддя вірно зазначив, що вилучені в ході огляду автомобіля марки «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 (протокол огляду місця події від 11.04.2018 року, а.с. 9-10) в період часу з 11 години 28 хвилин до 13 години 30 хвилин майно та сам вищевказаний автомобіль відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 сам надав співробітникам поліції дозвіл на огляд свого автомобіля марки «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 , розташованого у дворі міської лікарні м. Ізмаїла по вул. Суворова, 68 (а.с. 7).

В апеляційній скарзі захисник фактично не оспорює факт накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду майна ОСОБА_6 , однак вважає безпідставним накладення арешту на належний останньому автомобіль, який на його думку не має відношення до кримінального провадження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, в салоні зазначеного автомобіля були виявлені фактично усі предмети, документи, зброя, боєприпаси та інші речі, на які оскаржуваною ухвалою було накладено арешт, з чим фактично погодилася сторона захисту. Більш того, в салоні зазначеного автомобілю виявлені сліди речовини бурого кольору.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження слідчого судді щодо відповідності майна, на яке оскаржуваною ухвалою було накладено арешт критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України, тобто того, що ці предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і таким чином необхідності на даній стадії досудового розслідування накладення на вищезазначене майно арешту.

За наведених вище обставин, доводи сторони захисту про те, що клопотання слідчого не обґрунтоване, а в повідомленні про підозру ОСОБА_6 взагалі не було зазначено, що дії його підзахисного були здійснені за допомогою вилучених предметів є помилковими та не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом з підстав, викладених вище, а тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та є цілком законною і обґрунтованою.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не находить, в зв`язку з чим вважає за необхідним відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 406, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000907 від 11.04.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події 11.04.2018 автомобіля марки «Рено Кенго», р.н. НОМЕР_1 , який знаходився на території КУ "Ізмаїльська МЦЛ", розташованої в м.Ізмаїлі по пр. Суворова, 68 у ОСОБА_6 предмет схожий на автомат з металевою рамкою з надписом "МКМ-072С6, 7,62х39, вироблено в Україні" із зйомним прикладом, магазин з патронами з маркуванням "7.62Х391798В" в кількості 10 патронів, упаковані в експертний пакет № 4438823; дві картонні коробки з надписом "Sеllier s Bellot" в яких знаходились патрони з маркуванням 7.62Х3917SsB в кількості 6 патронів в одній, в іншій 20 патронів, упаковані в експертний пакет № 4438824; металевий предмет схожий на глушник із двома наскрізними отворами та різьбою з однієї сторони циліндричної форми на якій є надпис "Asl Ultra S series Sl7 cal 338, 19114, 05.14", упакований в експертний пакет № 4437932; предмет схожий на ніж загальною довжиною 22,5 см, довжина пластмасової рукоятки 11 см, чорного леза 11,5 см; металеве лезо довжиною 15 см, упаковане в експертний пакет № 2315277; матерчату маску, посвідчення-дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 виданий 15.03.2018, мобільний телефон марки "Nокіа", іmei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки "Nокіа N8" іmei: НОМЕР_4 , рація з антеною з надписом "Quansheng", бейджик з фотокарткою чоловіка та надписом "Novus" ОСОБА_8 інспектор охорони 1038,5"; один патрон з маркуванням "7.62Х3917SsB", які упаковані в полімерний пакет, 4 серветки зі слідами речовини бурого кольору, упаковані в паперовий конверт, матерчату шапку зеленого кольору в експертний пакет № 4438825; куртку кольору «хакі» зі слідами речовини бурого кольору в експертний пакет № 2315279; рушник зеленого кольору в полімерний пакет та автомобіль марки "Рено Кенго" реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4