Справа № 545/1942/18
Провадження № 1-в/545/470/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта неповна середня, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, засудженого: 01.04.2011 року Суворовським районним судом м.Херсон за ст.152 ч. 4, ст. 187 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання і став на шлях виправлення відповідно до вимоги ст. 107 КК України.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як засуджений не досяг необхідного рівня виправлення виходячи з того, що протягом строку відбування покарання засуджений ОСОБА_4 не визнавав своє вини у вчиненому особливо тяжкому злочині, оскаржував рішення судів до 2016 року, мав два стягнення одне з яких за невихід на роботу, відшкодував менше половини коштів потерпілій особі за виконавчим листом, а тому він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, подану заяву засудженого, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є засудженим за даною справою: 01.04.2011р., Суворовським районним судом м. Херсон за ст. 152 ч. 4, ст. 187 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2011 року вирок скасовано та направлено на новий судовий розгляд.

Згідно вироку Суворовського районного суду м. Херсон від 02.12.2011 року гр. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 152 ч 187 ч. 1, 70 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 19.02.2016 року за ст. 72 ч. 5 КК України засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.11.2010 року по 14.02.2012 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 05.11.2010 року. Кінець строку: 26.07.2019 року.

Згідно Характеристики виданої Державною установою "Божковська виправна колонія №16" на засудженого ОСОБА_4 від 06.08.2018р., встановлено, що засуджений за час відбування покарання довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 з 08.11.2010р. пербуває в місцях позбавлення волі. Під час утримання в Херсонському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення вимог режиму утримання мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 13.03.2012 року, засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в державній установі «Білозерська виправна колонія № 105", де за порушення вимог режиму тримання мав 1 стягнення накладене правами начальника установи, яке погашено у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку і ставлення до праці мав 5 заохочень оголошені як правами начальника установи так і правами начальника відділення.

З 06.12.2017 року відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)". Постановою від 20.12.2017 року переведений до дільниці соціальної реабілітації, характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально - виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, був заохочений п`ять разів рішенням дисциплінарної комісії. Порушень режиму утримання не допускав, стягнення не накладалися.

Працевлаштований різноробочим дільниці соціальної реабілітації при установі

Також судом встановлено, що згідно Витягу з протоколу № 7 від 12.04.2016р. засідання комісії державної установи «Білозерська виправна колонія №105" (а.о.с. 122), засудженому ОСОБА_4 вирішено - відмовити у наданні пільги щодо умовно-дострокового звільнення як такому, що не довів свого виправлення.
Згідно Довідки про наявність позову (а.о.с № 158), встановлено, що засудженим ОСОБА_4 відшкодовано лише 3547.42 грн. із 7000.00 грн. присудженої суми за шкоду завдану злочином.
Також суд не залишає поза увагою той факт, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинений особливо тяжкий злочин у стані АЛКОГОЛЬНОГО СП`ЯНІННЯ, щодо МАЛОЛІТНЬОЇ особи (а.о.с 16-17).
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Відповідно до ст. 107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю посередньою поведінкою не довів своє виправлення, і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1