Провадження № 1-кп/643/546/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003539 від 30.09.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №2 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В середині серпня 2017, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою своєї реєстрації та постійного мешкання, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного зберігання наркотичних засобів, бажаючи цього, почав незаконно зберігати особливо небезпечні наркотичні засоби «канабіс» та «екстракт канабіс» у 10 полімерних пакетах, паперовому згортку та на поверхні полімерної пляшки (засіб для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс») з метою подальшого особистого вживання та використання без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 22.08.2017, в період часу з 09 годин 15 хвилин до 13 годин 10 хвилин, в ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем реєстрації та постійного мешкання останнього, вилучили: 10 поліетиленових пакетів та паперовий згорток з речовиною зеленого кольору загальною масою 49,3687 грам, яка згідно з висновком судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») №1744 від 28.09.2017 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 45,2028 грам, та полімерну пляшку з нашаруваннями речовини, які згідно з висновком судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № 1744 від 28.09.2017містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб «екстракт канабісу», масою у перерахунку на суху речовину 14,2416 грам, які ОСОБА_4 , діючи умисно, зберігав за місцем реєстрації та постійного мешкання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечні наркотичні засоби обіг яких заборонено - «канабіс» та «екстракт канабісу», у великих розмірах згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 року №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як погане самопочуття, та схвильованість стосовно здоров`я його матері. При цьому обвинувачений пояснив, що мети збуту наркотичних засобів не мав. Вживав наркотичні засоби самостійно. До лікаря нарколога не звертався. На теперішній час він припинив вживання наркотичних засобів.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, оскільки він скоїв незаконне зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, мешкає за місцем реєстрації. Обвинувачений має матір, яка є інвалідом 2-ої групи загального захворювання. Обвинувачений хворіє на виразкову хворобу 2-ї ст.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії. Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: пляшку, об`ємом 2 літра; 10 штук полімерних пакетів та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору в сухому подрібненому вигляді, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму у розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1