Справа №639/2012/18
Провадження №1-кп/639/332/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002615 від 22.12.2017 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-27.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини із корисливих мотивів, а саме: 18.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, в період іспитового строку повторно вчинив злочин проти власності, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 05.12.2017 року приблизно о 16 годині разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , прийшов до їх спільної знайомої, ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де в приміщенні кухні почали розпивати спиртні напої разом із останньою.
В подальшому ОСОБА_4 помітив на кухонному кутку, розташованому в приміщенні кухні, мобільний телефон «Bravis major», належний раніше їм знайомому ОСОБА_7 , цивільному чоловікові ОСОБА_6 , який на той час спав у спальній кімнаті. Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поміченого ним мобільного телефону, належного ОСОБА_7 .
Через деякий час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «Bravis major», який забрав з кухонного кутка.
Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 480 грн. 11 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №4182 від 26.02.2018 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, надав суду показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 05.12.2017 року він знаходився в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , де разом із нею та ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої. Потім додому прийшов ОСОБА_7 , який є цивільним чоловіком ОСОБА_6 , із яким вони продовжили розпивати спиртні напої. За весь вечір він випив приблизно 0,5 літри горілки. В цей час він побачив на кухонному кутку мобільний телефон «Bravis major», який вирішив викрасти. Коли він впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав цей мобільний телефон, а потім пішов із квартири. В цей же день він здав викрадений мобільний телефон до ломбарду за 70 грн., при закладі телефону він надав свій паспорт. В березні 2018 року працівники поліції встановили його причетність до вказаного злочину та він надав зізнавальні показання щодо обставин вчинення цієї крадіжки.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вину у вчиненні злочину він визнає добровільно, без фізичного чи психологічного примусу зі сторони працівників правоохоронних органів, на стадії досудового розслідування за його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він детально розповідав про обставини вчинення крадіжки.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце проживання, раніше судимий.

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 ,суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, що є необхідним й достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2018 року за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання за яким не відбуте повністю, а інкримінований злочин вчинив до постановлення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 був засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2017 року, а інкримінований злочин за ч.2 ст.185 КК України скоїв в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому суд призначає обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлено.
Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2018 року у виді 200 годин громадських робіт, більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_4 покарання увиді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2017 року у виді 7 (семи) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме: заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 затримати та через Державну установу «Харківська установа виконання покарань №27» направити до місць відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судову товарознавчу експертизу на суму 1001,00 грн. (одна тисяча одна гривня 00 коп.), перерахувавши їх на користь держави (к/п а.с.57).
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.02.2018 року, на мобільний телефон «Bravis major», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (к/п а.с.33).

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Bravis major» повернути потерпілому ОСОБА_7 як законному власнику (к/п а.с.30-31).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1