У Х В А Л А
Іменем України

11 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ :

01.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Заяву мотивує наступним.

Як вважає заявник, домовившись із начальником СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , який примусив слічого ОСОБА_6 перенести допит ОСОБА_3 в якості потерпілого в кримінальному провадженні за №0007980 від 11.09.2018 року з 01.10.2018 року на 02.10.2018 року, знаючи, що для останнього допит слідчим ОСОБА_6 є архіважливим, тому як він уже півроку добивається відкриття кримінального провадження за фактом блокування досудового розслідування за фактом знищення його будинку суддями і слідчими Дарницького району м. Києва, розраховуючи на те, що він не прийде в судове засідання і слідчий суддя ОСОБА_4 постановить давно очікуєму ухвалу про залишення його скарги без розгляду.

Заявник також зазначає про те, що слідчий суддя ОСОБА_4 примусила свого секретаря судового засідання ОСОБА_7 штучно заблокувати направлення слідчому СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві повідомлення про перше судове засідання, призначене ще на 17.08.2018 року на 15:30 год., що штучно затягнуло розгляд справи.

Крім того, заявник вважає, що із-за кругової поруки, пануючої в Деснянському районному суді м. Києва, до теперішнього часу головою суду не розглянуто його заяву про службове розслідування, після чого від нього буде звернення до відповідного слідчого із заявою про злочин слідчого судді ОСОБА_4 , секретаря судових засідань Войцехівського, інших спеціалістів суду у порушенні прав людини, що робить неможливим участь слідчого судді ОСОБА_4 в розгляді справи.

З огляду на викладене, на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 75 КПК України, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, ОСОБА_3 заявляє відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

Особа, якій заявлено відвід - слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась. Пояснень чи заяв з приводу заявленого відводу від неї не надходило.

З урахуванням вимог ст. 81 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.
Так, відповідно до змісту ч.ч. 3,4,5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні наведений в ст.ст. 75, 76 КПК України.

Встановлено, що в провадженні слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

01.10.2018 року в рамках поданої скарги ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Проаналізувавши зміст заяви та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд не вбачає підстав, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду вказаної скарги ОСОБА_3 , а тому заявлений відвід є невмотивованим та не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені нормами ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи викладене, суддя дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 75,76, 81, 369-372, 392 КПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя