Справа № 461/4742/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002034відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Горький Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК раніше не судимого.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2018 року приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Watsons», що по вул.І.Франка,79 в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав із прилавку магазину дві туші марки «LOreal Million Lashes So Couture» №0928786 вартістю 165 грн. 71 коп. кожна, чим завдав ТОВ «ДЦ Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 331 грн.42 коп.

Обвинувачений при допиті в судовому засіданні визнав себе винним та розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування невірно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою «повторність», виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні ОСОБА_4 судимий востаннє 02.07.2009 вироком Керченського міського суду АР Крим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців та на даний час притягається до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України 2-м відділом поліції Керченського ГУ МВСУ в АР Крим.

Водночас, як вбачається з інформаційної довідки ОСОБА_4 покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 02.07.2009 відбув та у зв`язку з відбуттям покарання 25.11.2010 звільнений з місць позбавлення волі. Судимість за цей злочин у відповідності до ст.89 КК України є погашеною.

Крім цього, із зазначеної довідки вбачається, що ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності 2-м відділом поліції Керченського ГУ МВСУ в АР Крим за ч.2 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №000029 від 13.12.2012, у якому йому повідомлено про підозру 24.12.2012 та цього ж дня зупинено. Проте, прокурором не надано та судом на здобуто доказів на підтвердження даного факту.

Згідно з ч.1 ст.32 КК України повторністю злочинів визначається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.1 примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 №7 передбачено, що за змістом статті 32 КК України, повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК України і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Положення Конституції є нормами прямої дії.

Згідно із п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: « кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення , вважається невинуватим доти, поки його вину не буде доведено в законному порядку».

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яким особа притягається до кримінальної відповідальності 2-м відділом поліції Керченського ГУ МВСУ в АР Крим, відсутній, дії обвинуваченого у даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне перекваліфікувати з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака злочину «повторність» не знайшла свого підтвердження на час ухвалення судом вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Як зазначалося вище, ОСОБА_4 відповідно до ст.89 КК є не судимим, характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття, та повне відшкодування завданої шкоди.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази: диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1