Справа № 642/3268/18,
Провадження 1кп/642/615/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0001137 від 06.05.2018 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світлогорськ Гомельської області республіки Білорусь, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема :

09.04.2009 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 23.01.2012 на підставі постанови Орджонікідзівського районного суду м. Харкова умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці,
який обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який володіє навичками щодо виготовлення психотропних речовин, у квітні 2018 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення обладнання призначеного для виготовлення психотропних речовин, і реалізуючи його, в магазині, який розташований на «Центральному ринку» в місті Харкові, придбав обладнання, а саме: капельницю «Шустера», виготовлена з безбарвного скла, лійку «Бюнхера», виготовлену з керамічного металу, дві скляні колби, скляний холодильник, паперові фільтри, пінцет, респіратор та шланги, які з вказаного часу почав зберігати в своїй орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Також ОСОБА_4 в травні 2018 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання прекурсорів з метою їх використання для виробництва психотропних речовин, у не встановленої в ході досудового розслідування особи, придбав псевдоефедрин, який з вказаного часу почав зберігати при собі з метою використання його для виробництва психотропних речовин.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , шляхом збору та пристосування відповідним чином, наявного у нього хімічного обладнання та інших предметів, а саме: скляних колб, скляного холодильника, паперових фільтрів, пінцету, респіратору та шлангів, призначених для багаторазового виготовлення психотропної речовини, використовував зазначене обладнання для виготовлення психотропної речовини.

05 травня 2018 року, в період часу з 15 години 25 хвилин по 16 годину 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , був проведений огляд квартири, де мешкає ОСОБА_4 .

В ході огляду вище вказаної квартири було виявлено і вилучено: лійку «Бюнхера»; блістер з написом «Acatar»; пакет з фіксатором всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина; тарілка, на якій знаходиться комкоподібна речовина; капельниця «Шустера», на якій є нашарування світло-коричневого кольору; три фільтри, виготовлені з паперу; медичний шприц; трубка зі скла; лопаточка, на якій знаходиться комкоподібна речовина; скальпель та пінцет; пакет білого кольору, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина, фіолетово-коричневого кольору; пляшка, всередині якої знаходиться прозора рідина; дві рукавички, халат, очки, респіратор; шланг, дві скляні колби, пляшка з рідиною;

Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ №1280 від 24.05.2018 року, вказані речі можуть бути використані для виготовлення психотропних речовин, а представлені на дослідження предмети можуть бути використані у якості обладнання для виготовлення психотропних речовин.

04 травня 2018 року, приблизно у вечірній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виговлення психотропної речовини, використовуючи хімічне обладнання, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, виготовив психотропну речовину, та з вказаного часу почав зберігати, без мети збуту.

Порошкоподібна речовина білого кольору, яка була вилучена у гр. ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ №1280 від 24.05.2018 року є психотропною речовиною «метамфетамін», загальною масою, в перерахунку на масу речовини 2, 9053 грам.

Також ОСОБА_4 в травні 2018 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання прекурсорів з метою їх використання для виробництва психотропних речовин, у не встановленої в ході досудового розслідування особи, придбав речовину, яка згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ №1280 від 24.05.2018 року містять у своєму складі прекурсор «псевдоефедрин», у перерахунку на масу таблеток, склав 1,0324, яку ОСОБА_4 використовував для виготовлення психотропної речовини «метамфетамін», яку з вказаного часу почав зберігати при собі з метою використання його для виробництва психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені ч.1 ст.313 КК України, тобто незаконне зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин; ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах, а також ч.2 ст.311 КК України, тобто незаконне зберігання прекурсорів, у великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

20 липня 2018 року між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.313, ч.2 ст.309, ч.2 ст.311 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначених злочинів. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.2 ст.309 КК України - три роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 311- чотири роки позбавлення волі, ч. 1 ст. 313- два роки обмеження волі. Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, погодився з їх кваліфікацією, щиро покаявсята підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, один з яких згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а два інші - злочини середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочинів є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 20 липня 2018 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покараннята звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи №1280 від 24.05.2018р. у розмірі 4576 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 20 липня 2018 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,
за ч. 2 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки,
за ч. 1 ст. 313 КК України у виді обмеження волі на строк два роки,
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання, та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судово-хімічної експертизи №1280 від 24.05.2018р. у розмірі 4576 грн.00 коп.

Речові докази: картонна коробка коричневого кольору, у якій знаходяться таблетки, які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, масою, у перерахунку на масу таблеток: 1,0324 грам, речовина, яка містить у своєму складі метамфетамін, масою, в перерахунку на масу речовини: 2,5691 грам, 0,2421 грам, 0,0876 грам, рідина, яка є прекурсором соляна кислота, об`ємом у перерахунку на цільність 1,198 г/см.куб.:139,8 мл., фільтр, скальпель, рукавички, ваги, холодильник зі шлангом та ємкістю, дві колби, які мають нашарування, яке містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, масою, в перерахунку на масу сухого залишку: 0,0005 грам, 0,0014 грам, 0,0009 грам, 0,0024 грам, 0,0007 грам, 0,0005 грам, 0,0006 грам, які згідно квитанції №7144 від 06.06.2018р. знаходяться в камері зберігання речових доказів ВРЗ ГУ НП в Х/О, після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1