Справа № 309/2988/16-к
Провадження № 1-кп/309/13/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000456 від 07.06.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженої, вчителя фізичного виховання Вишківської ЗОШ №1 Хустського району, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2016 року близько 12 год. ОСОБА_4 , знаходячись в коридорі на другому поверсі Вишківської ЗОШ №1, яка розташована по вул. Тиса,7 в смт. Вишково Хустського району, підійшла ззаду до ОСОБА_5 , схопила її руками за верхній одяг та розвернула до себе, після чого умисно нанесла два удари долонею руки по обличчю, декілька ударів рукою, зажатою в кулак та долонею в область голови, тим самим спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку із неврологічною мікросимптоматикою стійкою краніоцефалгією, помірним порушенням ліквородинаміки, астено-невротичним синдромом, затяжний реактивний стан, що виникло внаслідок дії твердого тупого предмета, що діяли по механізму удару та згідно висновку експерта №299 від 17.06.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала. Суду пояснила, що 06.06.2016 року знаходилася на території Вишківської ЗОШ, коли зустріла в коридорі ОСОБА_5 , та почала ображати її нецензурною лайкою. Вона зробила їй зауваження, після чого між ними почалася словесна перепалка. Коли обвинувачена почала йти геть, ОСОБА_5 вдарила її рукою в спину. Обвинувачена повернулася і прикрила їй рота долонею та зайшла у вчительську кімнату. Звідки у потерпілої з`явилися тілесні ушкодження їй не відомо. Цивільний позов не визнає в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 06.06.2016 року біля 11 години разом із сестрою ОСОБА_8 прийшла на роботу у Вишківську ЗОШ, допомогти по роботі. Через деякий час сестра прийшла і розповіла, що ОСОБА_4 погрожувала побити її. Вона йшла по коридору, коли ОСОБА_4 почала виражатися в її сторону нецензурними словами та тягнути її за плаття. Обвинувачена тричі вдарила її по обличчю, зірвала сережки та нанесла ще 4-5 ударів в потиличну область голови. Після даного інциденту вона

перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні в період з 06 по 10 червня, після чого продовжувала лікування в амбулаторному режимі. Цивільний позов підтримала та просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 4208,79 грн. матеріальної та 20000,00 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила, що в день інциденту знаходилася в школі. Між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 зав`язалася словесна перепалка, в ході якої обвинувачена вдарила потерпілу ОСОБА_5 долонею по обличчю. Між ними почалася бійка, в ході якої потерпіла розмахувала руками, закривалася від ударів по голові. Чи наносила удар по обвинуваченій не бачила. Інцидент тривав близько хвилини. Зі школи ОСОБА_5 поїхала через хвилин двадцять.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснила, що 06.06.2016 року у школі був робочий день. Вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 стояли на коридорі, розмовляли. Коли з`явилася ОСОБА_5 з сестрою, між нею та ОСОБА_4 почалася словесна перепалка. Коли обвинувачена підійшла до ОСОБА_5 , та її відштовхнула. ОСОБА_11 вдарила її долонею по обличчю, розвернулася та йшла геть, коли потерпіла почала наносити їй удари по спині мобільним телефоном. Після цього вони обидві розмахували руками, намагалися вдарити одна одну.

Неповнолітній свідок ОСОБА_12 , в присутності представника служби у справах дітей Хустської міської ради ОСОБА_13 , в судовому засіданні суду пояснила, що 06.06.2016 року між її сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувся конфлікт, в ході якого остання схопила за одяг її сестру, вдарила сім разів по голові. Конфлікт припинила ОСОБА_9 .

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив свої висновки №№ 278, 299 від 06.06.2016 року та № 393 (додатковий) від 19.07.2016 року. Пояснив, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_5 виключає можливість нанесення їх пальцями рук.

Винність обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, крім показів потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , експерта, також підтверджується письмовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Висновками експертів №№ 278, 299 від 06.06.2016 року та № 393 (додатковий) від 19.07.2016 року, підтверджується встановлення у потерпілої ОСОБА_5 діагнозу: ЗЧМТ. Струс головного мозку із неврологічною міксимптоматикою стійкою краніоцефалгією, помірним порушенням ліквородинаміки, астено-невротичним синдромом. Затяжний реактивний стан. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, що діяли по механізму удару і можуть вкладатися в час події, що мала місце 06.06.2016 року.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченою ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасного розладу здоров`я.

Позиція обвинуваченої щодо не визнання нею своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, поясненнями потерпілої та свідків.

Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченої про те, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 вона спричиняла, а їх походження їй не відоме, оскільки такі повністю спростовуються показами потерпілої, свідків по справі та висновками експерта №№ 278, 299 від 06.06.2016 року та № 393 (додатковий) від 19.07.2016 року, показами самого експерта. Також суд враховує існування на час розгляду даної справи та постановлення вироку неприязних відносин між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою, а тому ставиться критично до показів обвинуваченої.

Обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, в силу ст.ст. 66-67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і

іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, позитивну характеристику з місця проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, проживає з чоловіком-інвалідом з дитинства І-ї групи, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, і згідно ч. 1 п. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, минуло два роки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 п. 1 ст. 49 КК України, так як, обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України 06.06.2016 року, яке є злочином невеликої тяжкості та з дня його вчинення минуло більше двох років.

Суд вважає за необхідне, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України та ст.ст. 23, 1166 ЦК України, враховуючи те, що шкоду потерпілій ОСОБА_5 не відшкодовано, цивільний позов потерпілої слід задоволити частково та стягнути з ОСОБА_4 на підставі документально підтверджених доказів кошти за спричинену матеріальну шкоду на користь потерпілої в розмірі 1553,84 гривень за період проходження нею стаціонарного та амбулаторного лікування з 06.-10.06.2016 року та з 13.-27.06.2016 року. Стосовно моральної шкоди, то виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1700 /одної тисячі сімсот/ гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.1 ст.49 КК України.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1553 /одну тисячу п`ятсот п`ятдесят три/ гривні 84 копійки матеріальної шкоди та 2000 /дві тисячі/ гривень моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченій та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1