УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 19 серпня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, який працює в КНУБіА професором кафедри будівельної механіки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що 13 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України, вказаний злочин вчинений за таких обставин.
19.08.2018 приблизно о 17 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Новій Ірпінській дорозі у м. Києві, зі сторони міста Ірпінь у напрямку міста Києва, не доїжджаючи приблизно 2 км. до вул.Г.Наумова, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , його пасажир ОСОБА_8 , пасажири автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження та загинули на місці пригоди, а пасажири автомобіля «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до Київської міської клінічної лікарні № 17.
На думку слідчого, застосування вказаного запобіжного заходу необхідно для запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник вважали підозру обґрунтованою, проте просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового розгляду матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У зв`язку з цим частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку зазначеного стороною обвинувачення ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя приймає до уваги відсутність у матеріалах клопотання даних на підтвердження реальності існування такого ризику.
На низьку вірогідність цієї неправомірної поведінки підозрюваного вказує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Інші ризики, які б свідчили про можливу непроцесуальну поведінку ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не наведені.
Слідчим суддею також приймається до уваги, що інкримінований підозрюваному злочин віднесений до категорії необережних, тобто його вчинення не є результатом цілеспрямованих дій підозрюваного.
Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо ця особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Покарання за ч.3 ст.286 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.
Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, а саме особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 19 серпня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:
- цілодобово не залишати приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 .
Строк дії цієї ухвали встановити по 13 листопада 2018 року включно.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя: ОСОБА_1