Справа № 471/604/18-к
Провадження №1-кс/471/65/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ "02" серпня 2018 р.
Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 31.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Братського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про арешт майна.

Під час судового засідання слідчий підтримав заявлене клопотання.

Захисники вважали клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки вилучення речей проводилося з порушенням норм КПК., протоколи огляду містять неточності та виправлення, вилучені речі не опечатані та не передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів, автомобіль на який слідчий просить накласти арешт взагалі не вилучено, де він знаходиться не відомо, твердження про те, що речі можуть бути предметом злочину є лише припущенням а їх арешт позбавить законного власника конституційного права на їх володіння та розпорядження.

Підозрювані вважали клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Представник потерпілого просила суд задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт.

Прокурор під час судового засідання зазначив, що клопотання є обґрунтованим, хоча і містить деякі недоліки, вилучені речі опечатані та знаходяться у сейфі, проте про це на зазначено у протоколі огляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 , 30.07.2018 року близько 23:35 години за повідомленням його охоронця до одного із складських приміщень, що належить ОСОБА_10 та розташоване за адресою АДРЕСА_1 під`їхав автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 та двоє чоловіків зі складського приміщення вантажать до автомобіля мішки з комбікормом.

За даним фактом 31.07.2018 р. відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходу забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження чи передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно вимогам ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підстав яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлює наявність чи допустимість фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Під час огляду транспортного засобу, який проводився 31.07.2018 року з дозволу користувача ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено, зокрема мобільний телефон «nomi» білого кольору, який зі слів ОСОБА_6 належить йому, металевий предмет довжиною 50 см.

Постановою слідчого від 31.07.2018 року мобільний телефон «nomi» білого кольору, металеву фомку, довжиною 50 см. та автомобіль ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду слідчим та прокурором доведено наявність підстав для накладення арешту на речі, що було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки огляд транспортного засобу та вилучення речей було проведено одразу після вчинення злочину, а оцінку щодо належності та допустимості доказів суд на цій стадій судового процесу не здійснює.

Керуючись ст. 98, 172, 173 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_11 , яким фактично користується ОСОБА_5 ; мобільний телефон nomi білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 ; металевий предмет круглої форми довжиною 50 см.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,