Справа № 452/3105/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/195/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 ,

з участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

На підставі ч.4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України постановлено вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки і покладено обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України та цей вирок виконувати самостійно.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 12 вересня 2017 року близько 22 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи біля гаражного приміщення поблизу буд. №79 по вул. Ів. Франка у м. Самборі, Львівської області, повторно, таємно викрав бувший у вжитку системний блок до персонального комп`ютера, який складається з корпусу «CaseATX» вартістю 480 грн., блоку живлення «PIV» 350 Вт, вартістю 250 грн., двохядерного центрального процесора «AMDAthlon 64 Х2 4000» вартістю 770 грн., оперативної пам`яті «DDR2 RAM 1 Gb» вартістю 150 грн., дисководу DVD-RW марки «LG» вартістю 390 грн., двох жорстких дисків «Samsung» ємкістю по 160 Гб кожен, загальною вартістю 820 грн., материнської плати «AsusM2N» вартістю 580 грн. та відеокарти «AsusEAX1650Pro» вартістю 470 грн., який належав ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3910 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 покликається на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України та визнав його винним у вчиненні вказаного злочину.

Наголошує, що призначаючи покарання ОСОБА_8 суд не врахував тяжкість вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого.

Вважає необґрунтованими покликання суду на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також з урахуванням особи винного, його бездоганної поведінки під час досудового розслідування та в судовому засіданні, що стало підставою для застосування ст. 69 КК України, оскільки не враховано інших обставин, що характеризують особу обвинуваченого.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, востаннє 07 червня 2017 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт та 22 листопада 2017 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. За таких обставин, вважає, що суд призначив обвинуваченому покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості та не сприяє запобіганню вчинення ним нових злочинів і його виправленню.

Просить скасувати вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_8 .

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покласти передбачені ч.1 ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та призначити остаточне покарання шляхом поглинання, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покласти передбачені ч.1 ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Вина ОСОБА_8 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.
Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше судимий, разом з тим і те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати.

Згідно вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, прийшов до вірного висновку про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин у виді штрафу, мотивувавши це у вироку.

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора з цього приводу в даному конкретному випадку.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4