Справа № 750/9855/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/376/2018
Категорія - ч. 1 ст. 368 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000266 від 03.08.2016 року за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року щодо обвинувачених

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого начальником цеху знешкодження твердих побутових відходів КП АТП - 2528 Чернігівської міської ради, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, працюючого агентом з митного оформлення ТОВ Велью Пек, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року:

ОСОБА_10 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах, в установах, організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 2024 грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт майна обвинуваченого ОСОБА_10 , накладений ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2016 року - скасовано.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області повернути ОСОБА_12 - 29 000 грн. 00 коп., внесених в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2016 року.

ОСОБА_11 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених за ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах, в установах, організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 2024 грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт майна обвинуваченого ОСОБА_11 , накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.09.2016 року - скасовано.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області повернути ОСОБА_13 - 58 000 грн. 00 коп., внесених в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2016 року.

Питання речових доказів вирішено в порядку статті 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_10 , згідно наказу № 01 від 02.01.2014 року, працював начальником структурного підрозділу «Екологічна інспекція» комунального підприємства «АТП- 2528» Чернігівської міської ради - старшим інспектором (далі - «Екологічна інспекція»), яке згідно із Положенням про «Екологічну інспекцію», затвердженим начальником комунального підприємства «АТП - 2528» Чернігівської міської ради 04.11.2009 є контролюючим органом управління житлового комунального господарства Чернігівської міської ради, підконтрольне та підзвітне Чернігівській міській раді, підпорядковане її виконавчому комітету та Чернігівському міському голові. Екологічна інспекція забезпечує реалізацію державної політики у межах власних і делегованих повноважень щодо контролю за виконанням суб`єктами господарювання законодавства України з питань екології та раціонального природокористування, архітектури, містобудування та рекламної діяльності; у сфері благоустрою та санітарно-екологічного порядку в місті Чернігові; попередження порушень природоохоронного законодавства України; за виконанням схеми санітарної очистки міста Чернігова; дотриманням екологічної безпеки при поводженні з відходами; виконанням підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами рішень Чернігівської міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови з питань: екології та землекористування, торгівлі, побутового обслуговування, послуг ресторанного господарства, ринків, вуличної інфраструктури, транспортного обслуговування та зв`язку, дорожнього господарства, інші види діяльності, які не заборонені чинним законодавством України.

Відповідно до посадової інструкції начальника «Екологічної інспекції» - старшого інспектора ОСОБА_10 , затвердженої 02.01.2009 року начальником комунального підприємства «АТП - 2528» Чернігівської міської ради, останній безпосередньо підпорядковувався начальнику комунального підприємства «АТП - 2528» Чернігівської міської ради, начальнику управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради; у межах повноважень та у разі виявлення порушень мав право складати протоколи про адміністративні правопорушення та вимагати припинення цих правопорушень, повідомляти відповідні органи про факти виявлених правопорушень; обстежувати міську територію, територію підприємств, організацій та установ на предмет дотримання законодавства України, рішень органів влади у сфері благоустрою та санітарно-екологічного порядку в межах повноважень; у разі виявлення порушень повинен був складати акти, приписи і протоколи про адміністративні правопорушення на фізичних осіб та юридичних осіб та вимагати припинення цих правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_10 , виконував відповідно до своїх службових обов`язків на постійній основі організаційно-розпорядчі функції, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України являвся службовою особою, вчинив злочини за посередництва ОСОБА_11 , за наступних обставин.

Наприкінці липня 2016 року, в точно невстановлений слідством час, ОСОБА_14 , діючи в інтересах ОСОБА_15 , звернувся до начальника «Екологічної інспекції» ОСОБА_10 з метою уточнення процедури реалізації кавунів в житловій зоні м. Чернігова.

У ході розмови ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з метою особистого незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_14 про те, що для забезпечення безперешкодної торгівлі кавунами, а саме, щоб підлеглі йому працівники «Екологічної інспекції» не здійснювали заходів адміністративного впливу до осіб, які здійснюватимуть торгівлю вказаним товаром, необхідно сплачувати йому безпосередньо кошти в сумі

3 000 грн. за кожний поставлений для проведення реалізації вантажний автомобіль з кавунами.

В подальшому, ОСОБА_10 у ході зустрічі з ОСОБА_14 біля приміщення «Екологічної інспекції», розташованої за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 63, 09.08.2016 року, близько 13 год. 09 хв., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення, та маючи на меті убезпечити себе від викриття його протиправної діяльності, повідомив останньому, що кошти необхідно передавати йому через їхнього спільного знайомого ОСОБА_11 , який був обізнаний щодо його протиправних дій.

ОСОБА_14 , в той же день, 09.08.2016 року, діючи в інтересах ОСОБА_15 та виконуючи вказівку ОСОБА_10 , попередньо домовившись з ОСОБА_11 , зустрівся з ним близько 19 год. 55 хв. на автомобільній стоянці поряд з супермаркетом «АТБ - Маркет», що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 15, де надав останньому кошти в сумі 3 000 грн. для їх подальшої передачі ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди за безперешкодне здійснення торгівлі кавунами в м. Чернігові. Після цього, ОСОБА_11 , діючи згідно узгодженого з ОСОБА_10 плану, в період з 09 по 16.08.2016 року, у невстановленому слідством місці, передав останньому отримані від ОСОБА_14 кошти.

В подальшому, ОСОБА_14 , діючи в інтересах ОСОБА_15 та згідно попередньо висунутих йому умов ОСОБА_10 , з метою можливості здійснення безперешкодної торгівлі кавунами у разі повторного надходження вантажного автомобіля з вказаним товаром в м. Чернігів, попередньо домовившись з ОСОБА_11 , зустрівся з ним 16.08.2016 року, близько 11 год. 08 хв., на автомобільній стоянці поряд з супермаркетом «Екомаркет», що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 163, де надав останньому кошти в сумі 3 000 грн. для їх подальшої передачі ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди, після чого останні були викриті працівниками правоохоронного органу.

Таким чином, начальник «Екологічної інспекції» ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, будучи службовою особою, діючи за пособництва ОСОБА_11 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто одержання неправомірної вигоди службовою особою від ОСОБА_14 .

Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 подали аналогічні за змістом апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 ..

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 .

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що вирок постановлений з порушенням вимог ст. ст. 8-10,87,89,94,374 КПК України. Зазначають, що дослідженими в ході судового розгляду доказами беззаперечно доводиться факт провокації підкупу. Вказують на розбіжність у показаннях свідка ОСОБА_14 з показаннями ОСОБА_15 , оскільки на думку апелянта, свідок ОСОБА_14 має підстави обмовляти ОСОБА_11 , якому він винен грошові кошти, що підтверджується борговими розписками. Вбачають в діях ОСОБА_14 ознаки провокації. Вказують на відсутність належних та допустимих доказів передачі коштів ОСОБА_10 . Вважають, що єдиним доказом передачі коштів ОСОБА_10 є протокол обшуку квартири, де мешкає останній, проте, даний протокол обшуку, на думку захисників, має бути визнаний недопустимим доказом, оскільки стороні захисту не було надано другу частину відеозапису обшуку, в якій міститься момент обшуку коридору, де знайдено дві купюри по 500 грн. Вказують на порушення слідчим ч. 3 ст. 233 КПК України, оскільки обшук у квартирі ОСОБА_10 проводився без ухвали слідчого судді. Проведені по справі негласні слідчі (розшукові) дії також вважають недопустимими доказами, оскільки ухвали слідчого судді про їх проведення були відкриті стороні обвинувачення лише в суді першої інстанції. Вказують на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_11 , адже вони, на думку апелянтів, не можуть бути кваліфіковані як пособництво. Вказують, що судом першої інстанції було порушено вимоги п. 2 ч. 6 ст. 374 КПК України щодо належної мотивації вироку. Наголошують, що судом не було надано жодної оцінки доказам провокації, зазначивши лише у вироку на відсутність ознак провокації.

В засіданні апеляційного суду обвинувачені та їхні захисники підтримали скарги, просили їх задовольнити з наведених в них підстав. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи їх безпідставними.

Колегією суддів апеляційного суду було допитано обох обвинувачених, безпосередньо досліджено докази, надані суду. Дослідивши докази, провівши судові дебати й надавши обвинуваченим останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону місцевий суд у повній мірі не дотримався.

Так, місцевим судом при постановленні вироку було покладено в його обґрунтування низку доказів і зокрема, показання свідка ОСОБА_14 , допитаного в порядку ст. 225 КПК України, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-відеоконтролю особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. На думку місцевого суду, ці докази підтверджують винуватість обох обвинувачених в отриманні неправомірної вигоди за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Дослідивши в судовому засіданні вказані докази, колегія суддів не погодилась з висновками місцевого суду. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив докази, унаслідок чого припустився невідповідності своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

ОСОБА_10 , будучи допитаним в апеляційному суді, не визнав себе винним, показав, що ніяких грошей від ОСОБА_14 він не отримував, а знайдені в його помешканні гроші в сумі 1000 грн. вважає підкинутими йому, оскільки учасники обшуку певний час знаходились поза його увагою, а самі гроші знайдені в дивному для їх зберігання місці на холодильнику в прихожій квартири.

Колегією суддів було досліджено запис допиту свідка ОСОБА_14 , проведеного в порядку 225 КПК України і долученого до справи як доказ обвинувачення. З цих показань вбачається, що ОСОБА_14 мав намір організувати в м. Чернігові вуличну торгівлю кавунами і отримав від ОСОБА_10 вимогу платити йому по 3000 грн. за кожен автомобіль проданих кавунів. Після цього він звернувся до правоохоронних органів (управління СБУ в Чернігівській обл.) З його показань вбачається, що здійснювати свій план по торгівлі кавунами він не мав наміру, оскільки з його ж слів, після звернення з заявою про злочин «все йшло під контролем СБУ» і торгівля кавунами для нього значення не мала.

Дослідивши відеозапис, проведений в рамках негласних слідчих (розшукових) дій від 09.08.2016 р., на якому зафіксована зустріч між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , колегія суддів переконалась, що під час цієї зустрічі ОСОБА_14 фактично умовляє ОСОБА_10 вчинити в його інтересах певну бездіяльність не звертати уваги на можливі порушення законодавства при здійсненні ОСОБА_14 торгівлі кавунами на вулицях м. Чернігова. При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_10 не бажає ніякої співпраці з ОСОБА_14 , промовляє фразу «мне ничего не надо», проте ОСОБА_16 увесь час намагається переконати ОСОБА_17 в тому, щоб він допомагав ОСОБА_16 і обіцяє за це грошову винагороду, запевняючи, що ніхто нічого не узнає, обіцяє «діяти через ОСОБА_18 », тобто ОСОБА_11 . Будь-які висловлювання ОСОБА_10 про необхідність передавати йому грошові кошти через ОСОБА_11 на даному записі відсутні.

З відеозапису, здійсненого в рамках негласних слідчих (розшукових) дій з участю ОСОБА_14 та ОСОБА_11 від 09.08.2016 р. також видно, що ОСОБА_14 переконує ОСОБА_11 в тому, що він ( ОСОБА_16 ) уже вирішив усі питання про торгівлю кавунами зі ОСОБА_17 , що є неправдою, розповідає, які дії або бездіяльність слід вчинити у разі, коли цій торгівлі перешкоджатимуть перевіряючи органи, умовляє взяти кошти і дає ОСОБА_11 гроші, як вбачається з відеозапису, 3000 грн.

Уся поведінка ОСОБА_14 в цей час є активною, він діє шляхом умовляння і переконування своїх співрозмовників, намагаючись викликати їхню довіру, говорячи, що повинен скоро розпочати торгівлю кавунами.

Аналогічним чином поводив себе ОСОБА_14 при зустрічі з ОСОБА_11 16.08.2016 р., відеозапис якої досліджено в апеляційному суді. Він переконував ОСОБА_11 в тому, що розпочинає торгівлю кавунами, просив сприяти йому в цьому, якщо хтось з контролюючих структур складе протокол на нього, створював у ОСОБА_11 переконання своєї щирості у намірах, вручив йому 3000 грн., сказавши, щоб він передав їх Стринадку. Одразу після цього ОСОБА_11 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

У відповідності до ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчинення злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який би вона не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Колегія суддів переконалась, що активна поведінка ОСОБА_14 , його умовляння своїх співрозмовників вчинити так, як він просить, є саме такою, яка забороняється ч. 3 ст. 271 КПК. ОСОБА_14 ніякої роздрібної торгівлі кавунами, на яку б могли вплинути працівники контролюючих органів не здійснював, навіть не мав такого наміру, про що сам же зазначив при своєму допиті, а метою всіх його дій щодо ОСОБА_17 і ОСОБА_19 було вручення їм грошових коштів і документування цього. Без активної діяльності ОСОБА_14 обвинувачені ніяких грошових коштів отримати б не змогли. Докази того, що обвинувачені (один або вдвох) вимагали Від ОСОБА_14 гроші відсутні. За таких обставин надані суду докази: відеозаписи, здійснені в ході негласних слідчих (розшукових) дій колегією суддів визнаються недопустимими і не можуть бути покладені в обґрунтування судового рішення.

Цей висновок колегії суддів, окрім наведених вище доказів, підтверджений й іншими доказами, які дослідила колегія суддів.

Так в засіданні апеляційного суду ОСОБА_11 не визнав своєї винуватості і показав, що був знайомий з ОСОБА_14 , позичив йому гроші для ведення бізнесу, які ОСОБА_14 не повернув. Зустрічаючись з ОСОБА_14 , він ( ОСОБА_19 ) мав намір отримати від нього хоч якісь кошти в рахунок погашення боргу, тому й брав від нього гроші, постійно нагадував про необхідність повернення боргу.

Підтвердженням цих показань ОСОБА_11 є речові докази розписки ОСОБА_14 , знайдені при обшуку ОСОБА_11 і долучені до матеріалів кримінального провадження. Остання розписка про взяття ОСОБА_14 в борг у ОСОБА_11 6000 доларів США датована 04.06.2016 р. (т.2 а.с. 118-119) Усі сторони кримінального провадження погодились з тим, що цей правочин між ОСОБА_16 і ОСОБА_19 мав місце, доказів на його спростування суду не надано.

Доказом саме таких намірів є той факт, що ОСОБА_11 добровільно видав кошти, які отримав від ОСОБА_14 і номери чотирьох купюр збігаються з номерами грошових купюр, виданих ОСОБА_14 перед проведенням його зустрічі з Поздняковим 09.08.2016 р. (т. а.с. 183-184), що свідчить про те, що він якраз і намагався отримати від ОСОБА_14 гроші в рахунок боргу.

З протоколу огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 30.09.2018 р., який дослідила колегія суддів вбачається, що були зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_17 і ОСОБА_19 09.08.2016 р., з яких видно, що ОСОБА_17 повідомляє ОСОБА_19 про візит до нього ОСОБА_14 , прохання останнього сприяти йому в комерційній діяльності. При цьому ОСОБА_17 повідомляє про своє небажання зустрічатись з ОСОБА_14 , висловлює незадоволення з приводу того, що ОСОБА_14 може говорити про заступництво за нього Стринадка і ці його слова можуть стати відомими широкому загалу та скомпрометувати його .

На думку колегії суддів, цей доказ не тільки не свідчить про змову між обома обвинуваченими на скоєння злочину, а й навпаки свідчить про небажання ОСОБА_10 мати будь-які справи з ОСОБА_14 .

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_14 діяв в інтересах ОСОБА_15 і організовував роздрібну торгівлю кавунами. Апеляційним судом свідок ОСОБА_15 неодноразово викликався до суду, жодного разу не прибув. Сторони кримінального провадження його явку не забезпечили. Тому апеляційним судом було досліджено показання цього свідка, дані в суді першої інстанції. З них вбачається, що ОСОБА_15 ніякою торгівлею кавунами не займався, з ОСОБА_14 знайомий наочно, знав його як пасажира свого таксі, ніколи ніяких спільних комерційних справ з ним не мав, ніяких угод не укладав, грошей не позичав, представляти інтереси не просив .

Колегія суддів визнає недопустимим доказ протокол обшуку від 16.08.2016 р. в квартирі ОСОБА_10 з таких підстав. Дана слідча дія супроводжувалась постійною відео фіксацією, яка була перервана з технічних причин. Після усунення технічних причин перерви обшуку, він був продовжений і як зазначено в протоколі обшуку (т.2 а.с. 47), на холодильнику в прихожій було знайдено 2 купюри по 500 грн., номера яких збіглись з номерами купюр, виданих ОСОБА_14 для проведення негласної слідчої дії. Друга частина відеозапису відсутня, вона стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК не відкривалась і в суд не надавалась. Це, на думку колегії суддів, є підставою для визнання даного доказу недопустимим.

Оскільки головні докази обвинувачення протоколи негласних слідчих (розшукових) дій та відеозаписи до них з участю ОСОБА_14 були отримані шляхом провокації ОСОБА_14 громадян Стринадка і Позднякова, то ці докази визнаються колегією суддів недопустимими і за принципом «плодів отруєного дерева», який застосований в численних справах Європейського суду з прав людини інші, похідні від них докази також визнаються колегією суддів недопустимими.

Стороною захисту пропонувалось визнати в якості доказів провокації злочину з боку ОСОБА_14 вироки Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 та 22 грудня 2015 р. відносно ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які теж обвинувачувались в отриманні неправомірної вигоди і свідком, який вручав їм цю вигоду був саме ОСОБА_14 . Колегія суддів вважає, що запропоновані стороною захисту документи не можуть у повній мірі підтверджувати позицію захисту, тому вони колегією суддів до уваги не беруться.

На даний час не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. У зв`язку з цим, вирок суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 404, 407-409, 411-419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити. Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року щодо засудження ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 368 КК України та ОСОБА_11 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаністю можливості їх отримати.

Процесуальні витрати в сумі 4048 грн. 56 коп. віднести на рахунок держави.

Арешт майна ОСОБА_10 , накладений ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2016 року: земельну ділянку АДРЕСА_4 та три мобільні телефони скасувати.

Зобов?язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області повернути ОСОБА_12 29000 грн. 00 коп., внесених в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.09.2016 р. про взяття під варту ОСОБА_10 .

Арешт майна ОСОБА_11 накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.09.2016 р.: 1/5 частину квартири АДРЕСА_5 скасувати.

Зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області повернути ОСОБА_13 58000 грн. внесених в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.09.2016 р.

Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 грн. та 3000 грн., поміщені на зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» - повернути управлінню СБУ в Чернігівській області, мобільний телефон «НТС», два мобільні телефони «Нокіа», передані на зберігання в прокуратуру Чернігівської області повернути ОСОБА_10 , мобільний телефон «НТС» з сім-карткою та флеш накопичувачем, переданий на зберігання до прокуратури Чернігівської області повернути ОСОБА_11 , три боргові розписки ОСОБА_14 на отримання грошових коштів у ОСОБА_11 зберігати в матеріалах кримінального провадження, лазерні диски з записами слідчих і судових дій, які долучені до матеріалів провадження зберігати в матеріалах провадження.

Ухвала вступає в законну силу негайно після її проголошення і може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4