Справа № 522/3054/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю заявника - ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, слідчий суддя -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 00001620 від 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «ACER» (Aspire ES 15) в корпусі чорного кольору, Р/N: NX.GFTEU.42; S/M: NXGFTEUD3400, та просить повернути йому зазначене майно.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року, в рамках кримінального провадження № 00001620 від 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «ACER» (Aspire ES 15) в корпусі чорного кольору, Р/N: NX.GFTEU.42; S/M: NXGFTEUD3400. На його думку арешту накладено необґрунтовано, оскільки він не є підозрюваним за кримінальним провадженням в рамках якого було проведено обшук та накладено арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не сповістив.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року, в рамках кримінального провадження накладено арешт на майно свідка ОСОБА_3 , вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «ACER» (Aspire ES 15) в корпусі чорного кольору, Р/N: NX.GFTEU.42; S/M: NXGFTEUD3400.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Володілець майна - ОСОБА_3 не є підозрюваним за кримінальним провадженням № 00001620 від 17.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.
З огляду на приписи п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Враховуючи викладене, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту вищезазначеного майна відпала та арешт накладений на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року на майно ОСОБА_3 , вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «ACER» (Aspire ES 15) в корпусі чорного кольору, Р/N: NX.GFTEU.42; S/M: NXGFTEUD3400, - скасувати, та зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 00001620 від 17.11.2017 року, повернути зазначене майно володільцію - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя 21.09.2018