Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/227/2018 Справа №641/7969/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002660 від 14.11.2017 року, № 0002312 від 16.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
На обговорення судом, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Крім того, обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_2 вважала за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому. При цьому, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 , даного запобіжного заходу, на цей час не змінились, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також, прокурор вказала щодо неможливості запобіганням ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому, вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав думку прокурора ОСОБА_2 .

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашні арешт, посилався на необхідність продовження строку групи інвалідності, яку позбавлений можливості продовжити в місцях позбавлення волі, також зазначив щодо наявності матері похилого віку, яка потребує його матеріальної та моральної допомоги, крім того зазначив, що перебуваючи на волі, матиме можливість влаштуватись на роботу та відшкодувати шкоду завдану в результаті вчиненого ним злочину. Таким чином, вважав ризики не підтвердженими, зобов`язався з`являтись до суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, при розв`язанні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд враховує, що згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.
З правового аналізу вказаних положень кримінального процесуального законодавства, вбачається, що закон не вимагає доказування того, що особа, якщо їй не буде обрано запобіжний захід, ухилятиметься від суду чи від виконання процесуальних рішень. В законі йдеться про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ця особа може порушити процесуальні обов`язки чи проявити неправильну процесуальну поведінку, тобто йдеться про обґрунтовану підозру в цьому. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому цей запобіжний захід продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений незаконно може впливати на свідків та учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.

Разом з тим, при вирішенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, суди проходить до наступного.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 201 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В клопотанні про зміну запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 , посилається на недоведеність прокурором підстав, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідність продовження групи інвалідності, при цьому ж, заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який в тому числі, може бути застосований, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, суд враховує, що фактичні обставини, на які посилається ОСОБА_4 , що характеризують особу обвинуваченого, не спростовують обставини, які дають підстави вважати щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо необхідності зміни запобіжного заходу на домашній арешт у зв`язку з наявністю підстави для продовження групи інвалідності, суд зазначає, що згідно Наказу від 15.08.2014 № 1348/5/572 МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» Розділом 5 вказаного Наказу визначено порядок організації проведення експертизи засудженим при встановленні групи інвалідності, зокрема, у разі наявності в засудженого обмежень життєдіяльності, за якими може бути встановлено групу інвалідності, начальник медичної частини письмово протягом доби інформує про це керівництво УВП з метою направлення його на МСЕК.
Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу Харківського УВП УДПТС України в Харківській області №27 виконати дії, передбачені Розділом 5 Наказу № 1348/5/572 від 15.08.2018 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» щодо організації проведення експертизи обвинуваченому ОСОБА_4 для вирішення питання щодо встановлення групи інвалідності.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,197,199, 376, 392 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 24 листопада 2018 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати уповноважену особу Харківського УВП УДПТС України в Харківській області №27 виконати дії, передбачені Розділом 5 Наказу № 1348/5/572 від 15.08.2018 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» щодо організації проведення експертизи обвинуваченому ОСОБА_4 для вирішення питання щодо встановлення групи інвалідності. Про результати виконання даної ухвали, повідомити суд в строк до 31.10.2018 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя- ОСОБА_1