Справа № 171/1370/18
Ухвала

Іменем України

12 липня 2018 року м. Апостолове
Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000720 від 08.07.2018 року старшим слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, -
встановив:
09.07.2018 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке обґрунтовано тим, що 08.07.2018 року приблизно о 02:00 годині на ділянці 2 км + 100 м автодороги Токівське-Грушівка в Апостолівському району Дніпропетровської області сталося зіткнення автомобілю марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає: АДРЕСА_1 з мотоциклом марки ММВЗ 3112, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає АДРЕСА_2 , внаслідок чого водій мотоциклу отримав тілесні ушкодження у вигляді вікритого перелому кісток голені обох ніг, а пасажир мотоциклу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації правої стопи.

Даний факт зареєстровано до ЖЄО Апостолівського ВП Нікопольського ВП за № 4644 від 08.07.2018 р. та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 08.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

08.07.2018 року в період часу з 05 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин на ділянці 2 км + 100 м автодороги Токівське-Грушівка в Апостолівському району Дніпропетровської області, було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди. Під час проведення огляду було виявлено, та вилучено:

- автомобіль марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що мешкає за адресою АДРЕСА_4 , яким на момент ДТП, користувався водій ОСОБА_5 ;

- мотоцикл ММВЗ 3112, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , що мешкає за адресою АДРЕСА_2 , яким на момент ДТП, користувався водій ОСОБА_6 ;

На автомобілі наявні механічні пошкодження, а саме: розбите лобове скло, деформація лівого переднього крила, лівої передньої стійки, капоту, а також розбита декоративна радіаторна решітка, передній бампер і передня ліва блок-фара, а на мотоциклі виявлені наступні механічні пошкодження: деформація рами мотоциклу, деформація передньої вилки, керма а також розбито передню блок-фару а також переднє колесо мотоциклу.

Вилучені при проведені огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 а також мотоцикл марки ММВЗ 3112, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , мають суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, а саме, будуть використовуватися для проведення експертиз: трасологічної авто технічної, технічного стану.

09.07.2018 року автомобіль марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 а також мотоцикл марки ММВЗ 3112, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони володіння, користування, розпорядження вилученими речами, призведе до їх приховування, пошкодження, псування, продовження використання у протиправний спосіб, продовження вчинення з їх використанням інших злочинів.

В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, та неможливості досягнення мети кримінального провадження в подальшому.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна.

Правова підстава арешту майна (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню на підставі відповідної ухвали слідчого судді, тому звернулись до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в судовому засіданні, в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000720 від 08.07.2018 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

09.07.2018 року постановою старшого слідчого ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що мешкає за адресою АДРЕСА_4 , був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000720 від 08.07.2018 року.

Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно відповідає вказаним вище критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб та кусачки можуть бути доказами злочину у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, суд погоджується з доводами прокурора, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризиками приховування та відчуження даних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 369, 370,371, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке є речовим доказом, а саме: автомобіль ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що мешкає за адресою АДРЕСА_4 , з метою подальшого проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Ухвалу суду направити Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Апостолівського районного суду ОСОБА_1