УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/142/18-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.240 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
16 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №287/142/18-к за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_11 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України,
В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, шляхом виключення з вироку вказівки про врахування обставини, що обтяжує покарання обвинувачених - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. При цьому, зазначає, що судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку, в порушення вимог ч.4 ст.67 КК України, помилково враховано при призначенні покарання обвинуваченим обставину, що обтяжує їх покарання вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цим ж вироком, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цим ж вироком, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення п.2-5 Порядку «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п.3-4 Положення «Про порядок надання гірничих відводів», затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.19 Кодексу України «Про надра», на автомобілі марки «УАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що належить громадянину ОСОБА_12 , прибули 27.03.2018 року, об 07 годині на ділянку місцевості, яка розташована в лісовому масиві Поясківського лісництва, квартал № 17 відділ № 7, який відповідно до постанови РМ УРСР від 28.10.1974 року № 500 являється заказником загальнодержавного значення «Поясківський», де на відстані близько семи кілометрів від села Шебедиха Олевського району Житомирської області, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне видобування бурштину із вказаного вище кварталу № 17 відділу № 7 заказника, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, самовільно, за допомогою бензинової водяної мотопомпи кустарного виробництва без наявного маркування, та комплектуючого обладнання до неї, яке привезли із собою, шляхом гідророзмиву ґрунту намагалися, незаконно видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ним» від 18.11.1997 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року № 827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, проте не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки безпосередньо під час спроби незаконного видобування каміння бурштину-сирцю, цього ж дня, тобто 27.03.2018 року, об 08 годині були виявлені працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, якими в ході огляду місця вчинення кримінального правопорпушення було вилучено автомобіль марки «УАЗ», державний номерний знак «» НОМЕР_1 », зеленого кольору, який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 , належить громадянину ОСОБА_12 , мотопомпу кустарного виробництва біло-зеленого кольору без наявного маркування, два пожежні рукави, шрайбер, шланг забірник, три сачки, металеву палицю-тичку та одну ловушку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинувачених, їх захисника, думку прокурора, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.
У відповідності до норм ч.4 ст.67 КК України, в тому разі, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався не в повній мірі.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 кваліфіковано за ч.2 ст.28, ч.2 ст.15 ч.3 ст.240 КК України, як закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене групою осіб за попередньою змовою, на території природно-заповідного фонду.
Разом з цим, в мотивувальній частині вироку при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , обставиною, що обтяжує їх покарання судом першої інстанції визнано - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
З огляду на вище зазначене, як слушно зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, оскільки неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для зміни оскаржуваного вироку.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про врахування обставини, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді :