30.05.2018 №363/1018/18
ВИРОК
Іменем України
30 травня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000183 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2002 року народження, не працюючого офіційно, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2012 року народження та 2014 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 249 КК України та, згідно змісту якого, що 08.03.2018 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та невстановленою під час досудового розслідування особою перебуваючи в місті Київ разом, спільно домовилися, щодо незаконного вилову риби для власного вживання, тим самим вступили в злочину змову.

Для реалізації свого злочинного умислу, приблизно о 20 год., ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та з не встановленою під час досудового розслідування особа, із заздалегідь підготовленим знаряддям лову, а саме двома пристроями під назвою «Павук», розмірами: довжина 2м., висота 2м., крок вічка сітки 90х30х90мм. і 90х20х90мм. та двома пристроями під назвою «Пешня», приїхали на громадському транспорті з м. Київ в м. Вишгород Київської області, після чого попрямували до Канівського водосховища, що розташоване в адміністративних межах м. Вишгород Київської області.

Далі, вищевказані особи перебуваючи на кризі Канівського водосховища, неподалік роздільної дамби Київської ГЕС, навпроти вул. Набережна в м. Вишгород Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний вилов риби, діючи спільно, використовуючи наявні в кризі отвори, за допомогою вищевказаних заборонених знаряддя лову «Павук», почали здійснювати вилов риби, тим самим, вчинили незаконний вилов живих біоресурсів риби, а саме: плітка 36 екземплярів (85 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 36 екземплярів 3 060 грн.), судак 11 екземпляр (510 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 11 екземплярів 5 610 грн.), лящ 7 екземпляра (170 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 7 екземплярів 1 190 грн.), синець 1 екземпляр (85 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 1 екземпляр 85 грн.), плоскирка 26 екземпляра (34 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 26 екземплярів 884 грн..), рибець 13 екземплярів (255 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 13 екземплярів 3 315 грн.), окунь 5 екземплярів (17 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 17 екземплярів 85 грн..), загальна сума завданого збитку склала 14 229 грн.

У подальшому, 09.03.2018 року працівниками управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, під час здійснення патрулювання були виявлені вищевказані особи, серед яких був ОСОБА_5 , що здійснював незаконний вилов риби на Канівському водосховищу в адміністративних межах м. Вишгород Київської області.

Відповідно до «Біологічного обґрунтування кількісних показників визначення істотності шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом (на період 2017 2019рр.)» розробленого Інститутом рибного господарства Національної академії аграрних наук, істотною шкодою для Канівського водосховища є сума, яка дорівнює або більше ніж 290 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 4 930 грн. 00 коп. Фактичні збитки, завдані вилученням перелічених видів водних біоресурсів перевищують цю величину.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року забороняється лов водних живих біоресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів найменувань.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом треба розуміти таке вилучення водних живих біоресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих біоресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який здійснюється всупереч існуючим правилам: без належного на те дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, із застосуванням заборонених знарядь лову, з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову.

Таким чином, внаслідок незаконного вилучення водних біоресурсів з Канівського водосховища, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , завдали державним інтересам в особі Вишгородської міської ради істотну шкоду, яка становить 837 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 14 229грн.

ОСОБА_5 вчинив умисні протиправні дії, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

ОСОБА_6 вчинив умисні протиправні дії, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Вишгородського відділу Києв-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваними у цьому провадженні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , 20.03.2018 року укладено угоди про визнання винуватості за участю захисника ОСОБА_4 .

Угоди підписані сторонами та надійшли до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, ОСОБА_5 , зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; відшкодувати витрати понесенні в ході проведення досудового розслідування; відшкодувати в повному обсязі збитки завдані кримінальним правопорушення. Крім того, сторонами узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання у виді штрафу сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700грн.

Крім того, за умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, ОСОБА_6 , зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; відшкодувати витрати понесенні в ході проведення досудового розслідування; відшкодувати в повному обсязі збитки завдані кримінальним правопорушення. Крім того, сторонами узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання у виді штрафу сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700грн.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник висловив думку за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 20.03.2018 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 249 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаних угод про визнання винуватості із призначенням обвинуваченим узгодженої в угодах міри покарання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію знарядь і засобів вчинення злочину.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.03.2018 року між прокурором Вишгородського відділу Києв-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.03.2018 року між прокурором Вишгородського відділу Києв-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави: два знаряддя для вилову риби «Павук», два кригоруби під назвою «Пешня», сіра поліетиленова сумка та свіжа виловлена рибу, а саме, плітка - 36 екз., судак 11 екз., лящ 7 екз., синець 1 екз., плоскирка 26 екз., рибець 13 екз., окунь 5 екз., що передані на зберігання в кімнату речових доказів Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченими - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1