Справа № 289/2360/17
Номер провадження 1-кп/289/65/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000566 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забілоччя Радомишльського району Житомирської області, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:

- 17.04.2013 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 08.04.2015 Малинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився 18.05.2016 після відбуття строку покарання,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 з дозволу ОСОБА_8 проживав в господарстві останнього по АДРЕСА_1 та знав, що на подвір`ї завжди стоїть не замкнений автомобіль марки «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить власнику домогосподарства, ключі від якого знаходилися в салоні авто.

01.10.2017 близько 12 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю ОСОБА_8 на території власного господарства по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер вчинюваних дій, незаконно заволодів вказаним автомобілем ОСОБА_8 , шляхом проникнення в салон автомобіля та, завівши двигун, поїхав на автомобілі у власних справах, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 95 681,00 гривень.

В цей же день 01.10.2017 близько 12 год. 20 хв., продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 на викраденому автомобілі марки «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи п.2.1.а, 2.9.а Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та керуючи автомобілем знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вулиці Микгород в м. Радомишль Житомирської області, перед мостом через річку Мика, порушив ще ряд вимог Правил дорожнього руху, а саме: був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікався від керуванням автомобілем в дорозі, що не дало змоги відповідно реагувати на її зміну (п.2.3 б) Правил), під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, що не дало змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним (п.12.1 Правил), перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним (п.10.1 Правил), в результаті чого не впорався з керуванням, при цьому зіткнувся з електроопорою, пошкодивши її, потім з`їхав на праве узбіччя та в кювет, де авто правою боковою частиною врізалось в дерево.

В результаті зіткнення пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани лобної ділянки голови, ссадини обличчя, закритого перелому кісток правого передпліччя, перелому 5 ребер справа, множинних розривів печінки, правого купола діафрагми, середньої долі правої легені, крововиливу під м`які мозкові оболонки правої півкулі головного мозку, мозочку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та в результаті яких 01.10.2017 о 12 год. 55 хв. настала смерть ОСОБА_10 в Радомишльській центральній районній лікарні.

Наслідки дорожньо-транспортної пригоди у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 знаходяться в прямому причинному зв`язку з неправомірними діями водія ОСОБА_6 , які виразились в порушенні останнім вимог п.п.2.3б, 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе не визнав та пояснив, що 01.10.2017 він працював у ОСОБА_8 , десь опівдні ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_6 з`їздити за деякими інструментами на автомобілі «MERSEDES VITO», який належить ОСОБА_8 , обвинувачений спочатку відмовився, а потім попросив ОСОБА_12 підвезти його «на халтуру». Пояснив, що за кермо автомобіля «MERSEDES VITO» сів ОСОБА_11 , він же керував автомобілем до моменту дорожньо-транспортної пригоди, а сам обвинувачений ОСОБА_6 сидів збоку на пасажирському сидінні, а після ДТП на пасажирське сидіння був перекинутий і водій ОСОБА_11 . Також зазначив, що в цей день він алкоголь не вживав, був тверезий, ніяких експертиз на стан його сп`яніння після ДТП не проводилося. Деталей скоєння ОСОБА_13 дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає, так як сам постраждав, ударився головою і на деякий час втратив свідомість. Пояснив, що після того, як отямився він вийшов із автомобіля, нікого на вулиці не було, була пошкоджена права сторона автомобіля. Через деякий час прийшли сторонні люди і якийсь чоловік викликав швидку. ОСОБА_6 хотів сам відвезти потерпілого Остроуха в лікарню, однак, йому не дозволив якийсь чоловік, забрав ключі від автомобіля, а через деякий час приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги. Обвинуваченому ніхто медичної допомоги не надав, в лікарню не відвезли. Після того, як швидка повезла потерпілого в лікарню ОСОБА_6 пішов на СТО розповісти ОСОБА_14 ( ОСОБА_8 ) про ДТП, потім приїхали поліцейські і забрали обвинуваченого до відділення поліції.

В подальшому, в судовому засіданні 24.09.2018 ОСОБА_6 заявив клопотання про його повторний допит та пояснив суду, що з метою уникнення відповідальності під час першого допиту в судовому засіданні він на свій захист висунув версію про керування автомобілем нині покійним ОСОБА_13 , однак, враховуючи, що всі очевидці свідчать не на його користь, вирішив в судовому засіданні зізнатися в тому, що саме він керував автомобілем, який без дозволу власника взяв за проханням ОСОБА_15 , і саме остання попросила ОСОБА_6 відвезти ОСОБА_16 додому, так як ОСОБА_17 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. При цьому зазначив, що всі допитані свідки з невідомих йому причин говорять неправду, він у день скоєння ДТП був тверезий. При цьому підтвердив, що визнає себе винним за ч. 2 ст. 289 КК України, так як дійсно автомобіль взяв без дозволу власника, та визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України зазначаючи, що дійсно він порушив правила дорожнього руху, не справився з керуванням, що призвело до ДТП, яке спричинило смерть ОСОБА_16 . Цивільний позов визнає в повному обсязі, так як дійсно внаслідок його дій пошкоджена електроопора.

В судовому засіданні 03.10.2018 обвинувачений ОСОБА_6 знову відмовився від наданих раніше показів та повністю заперечив свою вину як у незаконному заволодіння транспортним засобом, так і в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 , посилався при цьому на ту обставину, що ОСОБА_8 дозволяв ОСОБА_6 як працівнику користуватися всіма наявними на підприємстві засобами, в тому числі автомобілем, а тому заволодіння автомобілем не було незаконним. При цьому знову наполягав на тому, що керував автомобілем під час ДТП саме ОСОБА_11 , а він перебував в автомобілі як пасажир, тому вважає себе не винуватим у вчиненні вказаних в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннь.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим своєї провини у пред`явленому обвинуваченні, винуватість ОСОБА_6 у визначеному судом обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні під присягою надав покази, що про смерть його батька ОСОБА_16 під час дорожньо-транспортної пригоди йому повідомила його мати ОСОБА_18 .. Батько неофіційно працював в ОСОБА_8 .. З показань потерпілого також слідує, що його батько ніколи не керував і не вмів керувати транспортними засобами, не мав жодних водійських навиківта не мав посвідчення водія. Крім того зазначив, що бачив на відео, як в день ДТП батько сідав не за кермо, а поряд справа на місце пасажира. Про ДТП знає зі слів сторонніх людей.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні під присягою повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 тимчасово проживав на території СТО у потерпілого, допомагав останньому в роботі. Восени 2017 року, більш точну дату не пам`ятає, він повертався з м. Києва та йому зателефонував сусід ОСОБА_19 і повідомив, що автомобіль ОСОБА_8 знаходиться поблизу розважального закладу «Острів» перекинутий, після чого потерпілий ОСОБА_8 приїхав на місце події, ОСОБА_16 вже на місці події не було, його забрали в лікарню. Правий бік автомобіля був пошкоджений, знесені праві дверцята. ОСОБА_6 в цей час ходив навколо автомобіля та збирав пошкоджені деталі, останній був в стані алкогольного сп`яніння та стверджував, що за кермом був не він, а ОСОБА_11 . Автомобіль « ОСОБА_20 » до ДТП знаходився у справному стані на подвір`ї СТО, ключі від автомобіля знаходилися в салоні, потерпілий не дозволяв користуватися цим автомобілем ОСОБА_6 , останній без дозволу власника взяв машину. ОСОБА_8 також повідомив суду, що ОСОБА_11 жодного разу не сідав за кермо автомобіля, так як він не вмів ним керувати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 під присягою повідомив, що 01.10.2017 він в обідню пору їхав по вул. Микгород у м. Радомишль Житомирської області, зупинився на мосту поспілкуватися з рибалкою, в цей час з вул. Микгород виїхав автомобіль, свідок почув різкий звук гальм, автомобіль понесло і вдарило правим боком об електроопору, яка захиталася і полетіли іскри, потім машину понесло в ліву сторону, після чого водій дещо вирівняв автомобіль, а перед самим мостом (метрів за десять) автомобіль різко звернув вправо, в результаті чого з`їхав вниз в кювет і зупинився, вдарившись в дерево правим боком. Свідок миттєво побіг до автомобіля, з його слів секунд через 15-20 він вже був біля автомобіля і побачив на водійському сидінні обвинуваченого ОСОБА_6 , а на пасажирському сидіння сидів ОСОБА_11 , останній був непритомний, обличчя та одяг були в крові, однак, він ще був живий, бо стогнав. Крім цих двох людей в салоні автомобіля більше нікого не було. Свідок викликав швидку, зателефонував в поліцію. Трохи пізніше підійшов ОСОБА_22 , а потім приїхала машина швидкої допомоги, фельдшер надавала допомогу ОСОБА_23 . При цьому ОСОБА_21 повідомив, що на його погляд обвинувачений в той час знаходився в стані алкогольного сп`яніння, так як говорив він незв`язно, вів себе неадекватно, так після ДТП він ходив навколо автомобіля і збирав уламки, дивився пошкодження машини та не хвилювався щодо потерпілого. Коли приїхала швидка і вже надавали медичну допомогу ОСОБА_23 , обвинувачений завів автомобіль і намагався рухатись, однак, свідок з водієм швидкої заглушили двигун і забрали ключ від автомобіля. Потім вони допомогли загрузити непритомного Остроуха ОСОБА_17 в машину швидкої допомоги. Ще до від`їзду медиків приїхав ОСОБА_8 з дружиною, сварилися на обвинуваченого, що той без дозволу взяв автомобіль, обвинувачений говорив, що то ОСОБА_17 взяв машину, на що ОСОБА_24 відповів, що ОСОБА_17 ніколи машину не брав. Свідок також зазначив, що в момент руху автомобіля він не бачив, хто саме був за кермом, однак, за ті 15-20 секунд, що він добіг до авто, неможливо було пересісти з пасажирського сидіння на водійське. Коли свідок уже ішов з місця події зустрів ОСОБА_25 , який живе неподалік, останній повідомив, що пропало світло в будинку, свідок розповів останньому про ДТП, вони разом підійшли до електроопори і бачили на ній сліди від зіткнення автомобіля.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 під присягою повідомила, що вона працює старшим фельдшером екстреної медичної допомоги, в день дорожньо-транспортної пригоди чергувала, надійшов виклик із повідомленням про ДТП, коли приїхали на виклик побачили розбитий автомобіль, пошкоджений був правий бік авто, відсутні праві передні двері. За кермом сидів обвинувачений, а з правого боку на пасажирському сидінні знаходився чоловік, який був без свідомості, з правого боку одяг його був подертий, це був ОСОБА_11 , у нього були виявлені травми несумісні з життям. Коли вони приїхали на місце події там був ОСОБА_27 . Сам обвинувачений від надання йому медичної допомоги відмовився, вів себе неадекватно, від нього було чути запах алкоголю. Під час переміщення ОСОБА_16 із пошкодженого автомобіля в автомобіль екстреної медичної допомоги, обвинувачений завів двигун пошкодженого автомобіля і намагався зрушити з місця мало не наїхавши на присутніх, однак, водій ОСОБА_28 та ОСОБА_21 миттєво зреагували, вимкнули двигун та відібрали в обвинуваченого ключі від автомобіля.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні під присягою надав наступні покази: він працює водієм екстреної медичної допомоги, минулого року, точну дату не пам`ятає, вони з ОСОБА_26 приїхали на виклик про ДТП, побачили біля дерева пошкоджений автомобіль, один чоловік в автомобілі сидів за кермом, а поряд на пасажирському сидінні знаходився чоловік без свідомості, йому фельдшер надавала допомогу. Коли чоловік, який сидів за кермом, намагався завести автомобіль та зрушити з місця свідок заглушив автомобіль і забрав ключі, пізніше підійшла жінка, якій свідок віддав ключі від пошкодженого автомобіля, бо йому повідомили, що вона власниця, при цьому остання сварилася на чоловіка, який сидів за кермом, що той без відома взяв машину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 під присягою повідомив, що в один із днів жовтня 2017 року опівдні він почув за двором на дорозі сильний удар, вийшов на вул. Микгород і побачив на лузі автомобіль «MERSEDES VITO», який був пошкоджений від зіткнення із деревом. Коли свідок підійшов до автомобіля, він побачив обвинуваченого, який ходив навколо автомобіля і збирав деталі від нього, свідок ознак сп`яніння у нього не замітив, також не бачив у обвинуваченого будь-яких ушкоджень. На пасажирському сидінні побачив ОСОБА_30 , останній був без свідомості. На місці події також знаходився ОСОБА_31 . Коли приїхала швидка вони разом допомагали переміщати ОСОБА_16 в автомобіль медиків, в цей час обвинувачений сів за кермо пошкодженого автомобіля та завів двигун, хтось із чоловіків забрав ключі від автомобіля. Хто був за кермом автомобіля під час ДТП свідок не бачив, однак, зазначив, що коли йшов до місця ДТП, то ще здалеку бачив відсутність правої пасажирської дверці та ОСОБА_16 , який знаходився з правого боку автомобіля на пасажирському сидінні і був без свідомості.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні під присягою повідомив суду, що восени минулого року, точної дати він не пам`ятає, він їхав в центр м. Радомишль Житомирської області і напроти «Острова» побачив розбитий автомобіль Мерседес свого сусіда ОСОБА_8 , біля автомобіля стояла машина швидкої допомоги, медики надавали допомогу Остроуху, який знаходився без пам`яті, свідок відразу зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про побачене. ОСОБА_6 в цей час збирав деталі від автомобіля, він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили хитка хода, повільна мова та неадекватні дії обвинуваченого. Автомобіль був пошкоджений більшою мірою з правого боку, були відірвані праві дверцята. На місці події також був власник « ОСОБА_33 », потім приїхали працівники поліції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_35 кожен окремо під присягою надали свідчення, що вони разом підробляють у ОСОБА_8 , у вересні минулого року вони обоє приблизно опівдні йшли з території СТО, ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_6 залишалися на території СТО, на подвір`ї станції стояв автомобіль ОСОБА_8 «MERSEDES VITO». ОСОБА_6 в той день вже зранку знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_35 крім того повідомила, що під час перегляду працівниками поліції зйомок з камери відеоспостереження вона особисто бачила, що на камері зафіксовано, що саме ОСОБА_6 сідав за кермо автомобіля «MERSEDES VITO», а ОСОБА_36 (якого свідок знає давно і жодного разу не бачила, щоб він сідав за кермо) сідав на пасажирське сидіння.

Під час ознайомлення захисника ОСОБА_7 із технічним записом судового процесу, було виявлено неякісний технічний запис, а саме судового засідання 05.06.2018 в ході якого допитувалися потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та судового засідання від 18.06.2018 під час якого допитувався свідок ОСОБА_38 , що виключає можливість ознайомлення із показами зазначених осіб. В зв`язку із чим було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про повторний виклик для допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_39 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_40 ..

Потерпілий ОСОБА_8 під час повторного допиту надав аналогічні первісним покази, підтвердив ту обставину, що нікому, в тому числі ОСОБА_6 не дозволяв керувати автомобілем, підтвердив ту обставину, що ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та відсутність у останнього будь-яких видимих ушкоджень. Також зазначив, що під час перегляду відео з камер відеонагляду, що знаходилися на території СТО, бачили, що ОСОБА_6 йшов до автомобіля Мерседес саме з боку водійського сидіння, однак, при перегляді в суді чомусь не видно автомобіль.

При повторному допиті свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_34 надали суду покази, якими підтвердили надані раніше в судовому засіданні свідчення, підтвердили, що ОСОБА_6 в день скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння, власника автомобіля Мерседес ОСОБА_8 в той день не було на СТО, автомобіль стояв на території СТО, власник ніколи нікому не давав дозвіл на керування автомобілем, однак, ОСОБА_6 взяв автомобіль Мерседес та виїхав за територію підприємства, а в подальшому вони дізналися про ДТП та про смерть ОСОБА_41 .. При цьому свідок ОСОБА_35 підтвердила, що ОСОБА_16 знає багато років, їй відомо, що він не вмів керувати транспортними засобами і свідок жодного разу не бачила його за кермом автомобіля.

Свідок ОСОБА_32 під час повторного допиту надав покази, аналогічні попереднім, нових обставин суду не повідомив.

Аналіз показань свідків, викладених вище, відсутність будь-яких протиріч між ними, їх послідовність, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості. Всі покази потерпілі та свідки надавали будучи попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, під присягою.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на неправдивість наданих свідками показів нічим не підтверджені та необґрунтовані.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_38 під присягою повідомила суду, що ніякою інформацією щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.10.2017 вона не володіє. При повторному допиті також повідомила, що про смерть ОСОБА_16 їй стало відомо наступного дня після події зі слів інших осіб, однак, ніякі обставини ДТП їй не відомі.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням крім того підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України, а саме.

Дослідженими даними рапорту чергового СРПП № 1 Радомишльського ВП 01.10.2017 о 12 год. 55 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.10.2017 о 12 год. 35 хв. в м. Радомишль скоєно ДТП з потерпілими біля дискотеки «Острів розваг» (т.1 а.с.192).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2017 зафіксовано факт надходження повідомлення від гр. ОСОБА_8 про незаконне заволодіння належним йому автомобілем «Мерседес Віто» ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (т.1 а.с.154).

Протоколом огляду від 01.10.2017 з фото таблицями, в якому зафіксовано проведення огляду господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , присутній під час огляду ОСОБА_8 показав, де знаходився автомобіль «Мерседес Віто», яким незаконно заволоділи. Також зафіксовано перегляд присутніми запису відеокамер, що охоплюють територію господарства, на якому зафіксовано як ОСОБА_6 і ОСОБА_10 ідуть від господарської будівлі в напрямку місця, де стояв автомобіль, ОСОБА_10 підійшов до автомобіля з боку пасажирських дверей, в подальшому автомобіль «Мерседес Віто» виїхав за територію господарства. Під час огляду скопійовано на компакт-диск вказаний запис відеокамери, а також складено схему розташування будівель (т.1 а.с.155,156).

Згідно висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 01.10.2017 о 14 год. 20 хв. у ОСОБА_6 було взято кров черговим лікарем Радомишльської ЦРЛ (т.1 а.с.164).

Як вбачається із результатів токсикологічного дослідження методом ГХ від 06.10.2017, під час відбору 01.10.2017 зразків крові у ОСОБА_6 в доставленому зразку крові виявлено алкоголь в концентрації 2,82 % (т.1 а.с.168).

Згідно довідки ОСОБА_6 01.10.2017 був оглянутий черговим лікарем та виявлено у нього садна правої щоки, спини. Клінічно здоровий (т.1 а.с.169).

В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2017 зафіксовано встановлені оглядом обставини ДТП: місце ДТП вул. Старокиївська, м. Радомишль, розташування транспортного засобу автомобіля «Мерседес Віто» на місці події, ознаки напрямку руху транспортного засобу в напрямку центру м. Радомишль зі сторони с. Ставки, локалізація пошкоджень транспортного засобу пошкоджена права сторона автомобіля, розбите скло, наявність на місці події слідів контактної взаємодії автомобіля зі стовбуром дерева, сліди, залишені потерпілим при ДТП, перераховані вилучені при проведенні огляду об`єкти та долучена схема до протоколу і фото таблиця до протоколу (т.1 а.с.193-199, 201-209).

Постановою про визнання об`єктів, вилучених під час огляду, речовими доказами від 02.10.2017 автомобіль марки «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, зеленого кольору, з механічними пошкодженнями, що належить ОСОБА_8 , а також зріз тканини з переднього пасажирського сидіння з плямами бурого кольору; змив речовини на марлевий тампон з нижньої частини правого пасажирського сидіння; змив на марлевий тампон з полімерної частини передньої стійки; змив на марлевий тампон з ручки перемикача передач; змив на марлевий тампон з ручки лівих водійських дверей; змив на марлевий тампон з керма автомобіля упаковані до 6 паперових конвертів; зразки крові ОСОБА_10 та ОСОБА_6 упаковані до 2 паперових пакетів визнано речовими доказами (т.1 а.с.210).

Із картки виклику швидкої медичної допомоги вбачається, що 01.10.2017 о 12 год. 23 хв. надійшов виклик № 5726, привід виклику ДТП постраждалий 1 чоловік, адреса виклику біля острова, вул. Микгород, виклик здійснив ОСОБА_31 , прийняв Будник, постраждалий ОСОБА_11 (т.2 а.с.2,3).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 03.10.2017 № 2694 датою смерті ОСОБА_10 зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті травми органів грудної клітки в комбінації з травмами органів черевної порожнини (т.1 а.с.211).

Висновок експерта № 129 вих. № 426 від 01.12.2017 (т.1 а.с.212-214) вказує, що причиною смерті ОСОБА_10 явилась тупа сполучна травма голови, грудей, живота, верхньої кінцівки, яка супроводжувалася травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани лобної ділянки голови, ссадин обличчя, закритого перелому кісток правого передпліччя, перелому 5 ребер справа, множинних розривів печінки, правого купола діафрагми, середньої долі правої легені, крововиливу під м`які мозкові оболонки правої півкулі головного мозку, мозочку, які мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з значною силою прикладання і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Відносно травмуючого об`єкту він міг перебувати передньою правою боковою частиною тіла. При судово-токсикологічному дослідженні крові виявлено етиловий спирт в концентрації 2,82%, що відносно живої особи відповідало би сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Потерпілому надавалася кваліфікована медична допомога, але врятувати життя не вдалось. Згідно записів медичної карти № 2909 Радомишльської ЦРЛ, смерть його настала 01.10.2017 о 12 год. 55 хв..

Згідно висновку експерта № 221 вих. № 365 від 20.10.2017 у ОСОБА_6 згідно довідки чергового лікаря ОСОБА_42 вказано діагноз садна правої щоки, спини, дані ушкодження відносяться по своїй категорії до легкого ступеню важкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів. Вказати давність виникнення даних ушкоджень від дії якого чи яких предметів вони могли виникнути, обставини, за яких вони могли виникнути згідно даної довідки не вбачається можливим (т.1 а.с.221).

Даними висновку експерта № 1165 у вирізках з фрагмента тканини та чотирьох марлевих тампонів знайдена кров людини, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампонів змивів з кров`ю не є можливим. Особами, яким може належати кров можуть бути як потерпілий ОСОБА_10 , так і ОСОБА_6 у разі, якщо в останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувалися кровотечею (т.1 а.с.223-226).

Висновком експерта від 13.11.2017 № 932 технічного стану автомобіля «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина вказаного автомобіля знаходились в технічно справному стані. В процесі дослідження систем, вузлів, агрегатів та деталей вказаного автомобіля не встановлено будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які б могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т.1 а.с.229-241-81).

Згідно висновку експерта від 20.11.2017 № 3/972 в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди величина швидкості руху автомобіля «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з довжини слідів кочення, виявлених під час ОМП, визначається рівною не менше 15.1…21.4 км/год.. У даній дорожній обстановці водієві автомобіля «MERSEDES VITO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.1.10. «дорожні умови», «дорожня обстановка»; 12.1 ПДР України.

Згідно висновку Всеукраїнської оціночної компанії від 02.11.2017 вартість автомобіля МВ Vito Combi 108 D (638), реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату оцінки складає 95681 грн. (т.2 а.с.5-7).

В обліковій картці приватного АМТ д.н.з. НОМЕР_1 власником автомобіля марки «MERSEDES» зазначено ОСОБА_43 , в особливих відмітках зазначено, що керує ОСОБА_8 та ОСОБА_44 (т.1 а.с.220).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Безпосередньо в судовому засіданні демонструвався відеозапис з камери спостереження господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , долучений як речовий доказ за постановою слідчого від 01.10.2017, на якому зафіксовано факт руху зеленого автомобіля о 12-15 годині 01.10.2017, однак, відсутні будь-які відомості щодо осіб, які знаходилися у вказаному автомобілі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , що за кермо автомобіля «MERSEDES VITO» сів ОСОБА_10 і саме він скоїв ДТП, спростовуються наступним.

Так, добуті відомості з наведених вище наданих під присягою показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_29 та ОСОБА_35 , будучи узгодженими між собою та тісно пов`язаними з відомостями про місце злочину, без жодних сумнівів доводять факт знаходження за кермом автомобіля «MERSEDES VITO» саме обвинуваченого ОСОБА_6 , у суду відсутні підстави вважати ці показання неправдивими.

Характер і локалізація пошкоджень правої сторони автомобіля (т.1 а.с.197,238,239) у тісному взаємному зв`язку з описаними правобічними тілесними ушкодженнями загиблого за висновком експерта № 129 (т.1 а.с.212-214) прямо вказують на перебування ОСОБА_10 в салоні автомобіля в русі в момент ДТП, доводячи механіку заподіяння несумісної з життям сполучеої тупої травми тіла, якій об`єктивно відповідає знаходження ОСОБА_10 до часу своєї загибелі на передньому пасажирському сидінні, що вбачається з описаного експертом судово-медичного дослідження локалізації та масивності виявлених тілесних ушкоджень.

Зібрані показання свідків про стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_6 узгоджуються із результатами токсикологічного дослідження методом ГХ крові ОСОБА_6 на вміст алкоголю від 06.10.2017, дослідивши які, суд зміг безпосередньо переконатися в тому, що ОСОБА_6 01.10.2017 о 14 год. 20 хв. знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що повністю спростовує показання обвинуваченого про те, що кров для дослідження на вміст алкоголю в нього не брали і він в день ДТП був тверезий.

Таким чином, узгодженість показань потерпілих, свідків з наведеними фактичними даними зібраних письмових доказів, безспірно викривають ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, у керуванні технічно справним автомобілем аж до часу ДТП, категорично виключаючи можливість передачі керування ОСОБА_45 ,що безсумнівно спростовує версію обвинуваченого.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої суд, відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів також керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», яке може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справах «Козинець проти України», «Коробов проти України», «Бочаров проти України», «Авшар проти Туреччини», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та інші).
Отже, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведена винуватість ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом».
Доводи сторони захисту про відсутність доказів винуватості ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень в судовому засіданні не знайшли жодного підтвердження і суд їх оцінює не більше як проявом захисно-установчої поведінки обвинуваченого зі спробою уникнути кримінальної відповідальності обвинуваченого в повну міру його вини.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України.

В з`ясованих обставинах жодні цивільні чи трудові відносини, що визначали б правовий титул володіння автомобілем, не пов`язували ОСОБА_6 з власником транспортного засобу, двигун якого ОСОБА_6 запустив таємно від власника, без його відома, згоди і в його відсутність, тобто всупереч його волі і протиправно.
Звідси, умисні дії ОСОБА_6 , який мав не зняту і не погашену судимість за крадіжку, підлягають кваліфікації незаконним заволодінням транспортним засобом за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками повторності вчинення, що завдало значної матеріальної шкоди.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки як: порушення правил безпеки дорожнього руху, суспільно-небезпечний наслідок у вигляді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, та причинний зв`язок між порушенням і наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися в умисному порушенні правил безпеки дорожнього руху (порушення останнім вимог п.п.2.3б, 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України) особою, яка керувала транспортним засобом, що з необхідністю в ході закономірного розвитку причинно-наслідкового зв`язку безпосередньо спричинило загибель людини, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України за ознакою спричинення смерті потерпілого.
Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення тяжких злочинів проти безпеки експлуатації транспорту. Суспільні відносини з приводу дорожнього руху і його безпеки врегульовані відповідно до Закону України «Про дорожній рух» з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних умов для учасників руху, досягнення якої, безсумнівно, становить загальний інтерес суспільства. Ступінь тяжкості скоєного за матеріальною ознакою суспільної небезпеки визначається його етіологією у сфері дозвілля, криміногенним фактором якої слугувало почуття вседозволеності та безвідповідальності на ґрунті пияцтва, що свідчить про явно зневажливе ставлення обвинуваченого до заходів безпеки дорожнього руху.

Судом досліджувалися данні про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені в законному порядку; офіційно не працевлаштований; за місцем перебування на диспансерних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана формальна характеристика; на утриманні нікого не має, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

Обставин, що вказують на пом`якшення покарання судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів (які не охоплені ознакою повторності).
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання суд враховує, що вчинені діяння являються тяжкими злочинами, бере до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, враховує дані, які характеризують особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, характер вчинених ним злочинів, який здійснював керування автомобілем, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, бере до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого і його тяжких наслідків, враховує думку прокурора, при цьому суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. ст. 69, 75 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

Оскільки встановлено, що посвідчення водія будь-якої категорії обвинувачений не отримував, відсутні підстави призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
З огляду на те, що вчинені злочини не визнані судом корисливими, то відсутні встановлені підстави за ч. 2 ст. 59 КК України для приєднання до основного покарання відповідно до ч. 4 ст. 52 КК України конфіскації майна як додаткового покарання.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст. 1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість завданого АТ «Житомиробленерго» збитку, доведено дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.49-53), стороною захисту не спростовано, а відтак, заявлені цивільним позивачем вимоги підлягають повному задоволенню на суму 7 448,82 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до положень ч. 1 ст. 377 КК України до набрання вироком законної сили залишається незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 у справі «Чанев проти України»), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 289 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років без позбавлення права керувати транспортними засобами;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити незмінним, але не довше, аніж 60 діб з дати винесення вироку, тобто по 02.12.2018 включно.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з часу його затримання з 01.10.2017.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Житомиробленерго» в особі Радомишльського РЕМ суму завданих збитків в розмірі 7 448,82 грн..

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи транспортного засобу в сумі 989,60 грн. та для проведення судової експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в сумі 790,96 грн., а всього 1 780,56 грн..
Речові докази:

- автомобіль марки «MERSEDES VITO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, зеленого кольору, з механічними ушкодженнями, повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в користуванні останнього;

- зріз тканини з переднього пасажирського сидіння з плямами бурого кольору; змив речовини на марлевий тампон з нижньої частини правого пасажирського сидіння; змив на марлевий тампон з полімерної частини передньої стійки; змив на марлевий тампон з ручки перемикача передач; змив на марлевий тампон з ручки лівих водійських дверей; змив на марлевий тампон з керма автомобіля упаковані до 6 паперових конвертів; зразки крові ОСОБА_10 та ОСОБА_6 упаковані до 2 паперових пакетів, передані на зберігання до кімнати речових доказів Радомишльського ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)