02.10.2018 Єдиний унікальний № 371/1105/18 Провадження № 1-кп/371/134/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000052 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_8 , поданий до Миронівського районного суду Київської області 30 серпня 2018 року, переданий судді ОСОБА_1 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2018 року.
Ухвалою від 03 вересня 2018 року на 10 годину 02 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні призначено підготовче засідання.
В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 . Відвід мотивував тими обставинами, що постановою заступника прокурора області 30 травня 2018 року у даному кримінальному провадженні була змінена група прокурорів, до складу групи включений заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Вказане здійснено всупереч вимог ст.ст. 36, 37, 313, 341 КПК України. Згідно правил ч. 2 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Прокурор ОСОБА_3 призначений не завчасно, не з початку кримінального провадження, не задовго до складення обвинувального акту, він не орієнтується у матеріалах кримінального провадження, вивчення якого обмежували ознайомленням з обвинувальним висновком. Таке підтримання державного обвинувачення матиме формальний характер, негативно вплине на виконання завдань кримінального судочинства. Крім того, заступник прокурора області не є прокурором вищого рівня відносно прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Враховуючи, що прокурор ОСОБА_3 є неналежним прокурором, у сторони захисту існують обґрунтовані сумніви його неупередженості у даному кримінальному провадженні.
Клопотання підтримали захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинучений ОСОБА_7 .
Прокурор заперечив проти задоволення заяви про відвід.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши постанову заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 від 30 травня 2018 року про зміну групи прокурорів, дійшов таких висновків.
Право на подання заяви про відвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Положення щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні закріплені у ч. 2 ст. 37 КПК України, відповідно до якої прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Це означає, що одна і та ж посадова особа органів прокуратури здійснює всі передбачені законом повноваження прокурора у кримінальному провадженні, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який є його початком, далі здійснюючи нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, повідомляючи особі про підозру, затверджуючи обвинувальний акт і підтримуючи в його межах державне обвинувачення, закінчуючи завершенням судового провадження.
Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України та ч. 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення зави про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.
Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.
Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури.
Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.
Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Прокурором вищого рівня є:
1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заступник керівника прокуратури Київської області ОСОБА_10 як заступник керівника регіональної прокуратури - органу прокуратури, у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу прокуратури - прокуратури Київської області, тобто регіональної прокуратури.
Керівник регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_10 відповідно до вищевказаних норм КПК України, закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів місцевої прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів, прокурором вищого рівня.
Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалось слідчими ВРКП СУ ФР ГУ ДФЙС у Київській області, ВРКП СУ ФР ГУ ДФЙС у Дніпропетровській області, СВФР Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, СВ ФР Лівобереженої ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області.

За змістом постанови про зміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні від 30 травня 2018 року вказаним процесуальним рішенням визначена група прокурорів, у складі якої заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Обставини зміни (необхідність зміни групи прокурорів), зазначені у постанові від 30 травня 2018 року мотивовані складністю кримінального провадження та специфікою процесуальних дій, які забезпечать належну якість досудового розслідування, а також метою швидкого, повного та якісного розгляду справи у суді, є такими, що не відповідають підставам за яких, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 37 КПК України, може бути здійснена заміна прокурора.
Суд зазначає, що у змісті вказаної постанови про зміну групи прокурорів заступник керівника регіональної прокуратури Київської області зазначив, що постановою заступника прокурора Київської області від 15 листопада 2017 року у зазначеному кримінальному провадженні визначена група прокурорів у складі співробітників прокуратури Київської області, серед яких ОСОБА_3 .
Отже, до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 включений іншим рішенням і повноваження прокурора покладені на нього як на співробітника прокуратури Київської області, яким він не являється.
Розуміння положень ч. 2 ст. 37 КПК України в якості засадничих має важливе значення, оскільки передбачає особливі правові наслідки їх порушення. Так, оскільки всі засади судочинства в межах цілісної системи органічно та нерозривно зв`язані як з усією системою, так і з рештою засад, то порушення будь-якої з них призводить до порушення інших засад і тим самим - до порушення законності при провадженні в цілому. Крім того, рішення, прийняте з порушенням того чи іншого принципу процесу, визнається недійсним, і підлягає скасуванню. Відтак, недодержання вимог закону щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні ставить під сумнів його результати, автоматично тягне за собою порушення засад кримінального провадження, а також може бути підставою для оскарження процесуального рішення (в тому числі і судового).
Відповідно до ч. 3 ст. 22, ч. 1, 2 ст. 412, ч. 1 ст. 415 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Перевагою безперервної участі прокурорів у кримінальному провадженні є реальна можливість забезпечити досконале знання прокурорами обставин кримінального провадження, участь у якому вони здійснювали із самого його початку. Такий прокурор, безпосередньо задіяний у процесі досудового розслідування «зсередини», здатний кваліфіковано та грамотно підтримувати державне обвинувачення, вільно орієнтується у матеріалах кримінального провадження, оцінює їх об`єктивно і неупереджено, відстоюючи у суді власне переконання, втілене у обвинувальному акті. Крім того, затверджуючи обвинувальний акт, прокурор перебирає повну особисту відповідальність за результати досудового розслідування, які представляє у суді, що забезпечує дійсну реалізацію засади змагальності.
На групу прокурорів поширюються всі ті положення, що стосуються участі окремого прокурора у кримінальному провадженні, зокрема і правило щодо незмінюваності. Суд вважає, що спеціалізація прокурорів всередині групи за функціональним критерієм, коли один з них здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, а інший - підтримує державне обвинувачення, є такою, в результаті якої порушується принцип незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні.
Доводи, наведені завником у підготовчому судовому засіданні, вказують на наявність підстав для задоволення відводу.
Однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час кримінального провадження. Сутність відводу у кримінальному судочинстві полягає в усуненні (самоусуненні) окремих учасників від участі у кримінальному проваджені за наявності обґрунтованих сумнівів в їх неупередженості виключно на підставі постановленої слідчим суддею, суддею (судом) вмотивованої ухвали.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
На підставі ч. 2 вказаної статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно з правилами ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи (крім випадків, зазначених у ч. 1 цієї статті) під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин прокурор може бути відведений від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на досудове розслідування та розгляд кримінального провадження об`єктивних чи суб`єктивних чинників.

Тлумачення даного положення дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості прокурора. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь прокурора в кримінальному провадженні за наявності в учасника провадження лише обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.
Суд дійшов висновку, що в сукупності факти та обставини, наведені заявником та встановлені в підготовчому судовому засіданні, вказують на існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 є неналежним прокурором у вказаному кримінальному проваджені, оскільки його включення до складу групи прокурорів здійснено без дотримання вимог КПК України, Закону України «Про прокуратуру».
Такими діями не забезпечено умов, за яких були б неможливі будь-які сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 .
Ці обставини дають підставу для застосування ст. 77 КПК України та усунення прокурора від участі у кримінальному провадженні з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо заінтересованості прокурора в результатах розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені інший прокурор - керівником органу прокуратури.
Згідно із ч. 3 ст. 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 3, 37, 77, 80, 81, 83, 314, 371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву захисника обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000052 ОСОБА_7 ОСОБА_4 про відвід прокурора задовольнити.
Відвести прокурора ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, до 14 години 30 хвилин 07 листопада 2018 року.
Про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомити обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Копію ухвали надіслати до прокуратури Київської області, захиснику обвинуваченого ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1