Справа №592/818/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/433/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 22 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Костянтинівка, Донецької області, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживаючий у АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 20.11.1998 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 17 ч. 2 141 КК України (в редакції 1960 р.) у виді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією 1/2 частини майна;

2) 14.09.2000 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 17 ч. 2 140; 45 КК України (в редакції 1960 р.) у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з випробувальним терміном 2 роки та штрафом 800 грн.;

3) 25.05.2001 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 140; 43 КК України (в редакції 1960 р.) у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та штрафом 800 грн.;

4) 7.12.2004 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 186 ч. 2; 69 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

5) 19.07.2005 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

6) 6.07.2007 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 185 ч. 2; 186 ч. 2; 69; 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

7) 11.01.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2; 185 ч. 3; 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

8) 25.07.2013 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст. ст. 186 ч. 3; 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

9) 26.01.2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

обвинувачений за ст. ст. 185 ч. 2; ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України з призначенням покарання:

за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ст. ст. 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Білопільського районного суду Сумської області, від 26 січня 2017 року, більш суворим покаранням, ОСОБА_7 остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в 1847 грн. 16 коп.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_7 обвинувачується за вчинення ряду кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, 5.09.2016 року, о 19 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні центру розвитку «Перша дитяча академія», що розташований на третьому поверсі торгівельного центру «Атріум» у м. Суми по пр. М. Лушпи, буд. 41, помітив на робочому столі три мобільні телефони та гаманець.

Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Prestigio MultiPhone 3551 Muze Е3 Grey», imei НОМЕР_1 ; imei НОМЕР_2 , вартістю 2133 грн., належний ОСОБА_10 гаманець, вартістю 146 грн., у якому знаходилися грошові кошти в сумі 100 грн., належні ОСОБА_11 мобільні телефони «Ірhon 5», вартістю 4825 грн. та «Самсунг СТ-Е1182» імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , вартістю 270 грн.

17.09.2016 року, у період часу з 11 год. 15 хв. до 12 год. 10 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Магазин світла», який розташований у м. Суми по вул. Воскресенська, буд. 4, на робочому столі консультанта побачив мобільний телефон. Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 викрав мобільний телефон «Люмія - 640», імеі: НОМЕР_5 належний ОСОБА_12 , вартістю 2551 грн.

26.11.2016 року, у період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Техносток», який розташований у м. Суми по вул. Соборна, буд. 4, на робочому столі консультанта магазину помітив мобільний телефон. Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу ОСОБА_7 викрав належний ОСОБА_13 мобільний телефон «LG -K10, K420N» ІМЕІ: НОМЕР_6 , вартістю 3100 грн.

27.11.2016 року, близько 12 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на території ринку, розташованого у Курському мікрорайоні м. Суми, проходячи повз торгівельні місця у палатці, де здійснюється торгівля канцелярськими товарами, помітив відсутність продавця, а на прилавку коробку з грошовими коштами. Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 викрав належні ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 500 грн.

27.11.2016 року, близько 13 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ватсонс», який розташований у м. Суми по вул. Л. Українки, буд. 6/1, помітив відкриті двері у службове приміщення. Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 проник у офісне приміщення та зліва від входу викрав мобільний телефон «Самсунг Гелаксі Джей 5», який належить ОСОБА_15 , вартістю 4468 грн.

27.11.2016 року, у період часу з 13 год. 30 хв. до 14 год., ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину «Кошик», який розташований у м. Суми по пр. Курський, буд. 115. Діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення магазину, де знаходилися особисті речі працівників, та викрав грошові кошти у сумі 240 грн., належні ОСОБА_16 , що знаходилися у гаманці її сумки, грошові кошти в сумі 70 грн. належні ОСОБА_17 , що знаходилися в гаманці її сумки, грошові кошти в сумі 50 грн., належні ОСОБА_18 , що знаходилися в гаманці її сумки.

27.11.2016 року, близько 16 год. 32 хв., ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину «Колос» ТОВ «Кошик», який розташований у м. Суми по вул. Засумська, буд. 12. Побачивши, що продавець відійшла від касового апарату, реалізуючи свій умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу зайшов за прилавок молочного відділу магазину, детаємно викрав грошові кошти в сумі 4070 грн. Тримаючи гроші у руці ОСОБА_7 почав виходити із за прилавка. У цей час дії ОСОБА_7 були помічені працівниками магазину. Розуміючи, що його дії викриті, ОСОБА_7 став тікати, але був затриманий співробітниками магазину.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, не оспорюючи висновки суду щодо встановлення його винуватості у вчиненому та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та, з застосуванням ст. ст. 69; 84 КК України, визначити йому покарання яке не пов`язане з позбавленням волі.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений ОСОБА_7 мотивує тим, що хоча суд і врахував ряд пом`якшуючих обставин, але покарання, як на його думку, є занадто суворим. ОСОБА_7 вказує, що прокурор просив застосувати до нього покарання, яке є м`якшим чим те, що застосував суд.

Крім цього, як вважає ОСОБА_7 , суд належним чином не врахував стан його здоров`я, а саме те, що він має ряд тяжких хронічних хвороб які необхідно лікувати в умовах стаціонарного лікувального закладу.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, при встановлених судом обставинах, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 2; ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинних дій, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим. Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. ст. 185 ч. 2; ст. 185 ч. 3; 15 ч. 2 - 186 ч. 2 КК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

Так, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс щире каяття у скоєному, добровільне часткове відшкодування шкоди, стан його здоров`я. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Також суд правильно прийшов до висновку, що підстав для застосування ст. 69 КК України при вирішенні питання про визначення ОСОБА_7 виду та міри покарання, не встановлено з огляду на те, що ОСОБА_7 неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, останній раз 26.01.2017 року за вчинення крадіжки. Йому двічі призначались покарання з застосуванням ст. 69 КК України, але він належних висновків для себе не робить і знову стає на шлях здійснення кримінальних правопорушень, навіть не дивлячись на наявність тяжких захворювань.

Перевіривши всі обставини, які мають значення при вирішенні питання про призначення покарання, суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, визначив покарання ОСОБА_7 в межах санкцій ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3; 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України, належним чином умотивувавши своє рішення.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 84 ч. 2 КК України, у зв`язку з наявністю у нього захворювань, то колегія суддів вважає їх таким, що можуть бути предметом цього апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 84 ч. 2 КК України, особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен врахувати тяжкість вчинення злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Колегія суддів звертає увагу, що факт наявності захворювання у засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення цього засудженого від відбуття покарання.

Додатком № 12 «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказам Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України, від 15.08.2014 року за № 1348/5/572, визначено перелік захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

З урахуванням наведеного, посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на хвороби, що формально підпадають під перелік захворювань з якими закон передбачає звільнення від подальшого відбування покарання, не ґрунтується на законі, оскільки застосування ст. 84 КК України здійснюється на підставі окремого клопотання (заяви) та в іншій процесуальній формі ніж апеляційна скарга на вирок суду, зокрема за наявності відповідного висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».

Натомість, в матеріалах кримінального провадження відсутні, як відповідні висновки спеціальної лікарської комісії про медичний огляд ОСОБА_7 , так і належні висновки медичних експертів відносно неможливості відбування останнім покарання у зв`язку з неможливістю забезпечити лікування ОСОБА_7 в умовах медичних частин пенітенціарної служби.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу і на ст. 537 ч. 1 п. 6 КПК України, відповідно до норм якої, тільки під час виконання вироків суд має право вирішувати питання пов`язані із звільненням від відбування покарання засудженого за хворобою.

Згідно ст. 539 ч. 2 п. 1 КПК України, клопотання про вирішення питання, передбаченого ст. 537 ч. 1 п. 6 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Тобто, питання звільнення від покарання за хворобою вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

За наведених обставин колегія суддів, знаходячи ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок суду законним, не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Оскільки за вироком суду ОСОБА_7 , відповідно до ст. ст. 5 ч. 4; 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII, від 26.11,2015 р., у строк покарання у виді позбавлення волі було зараховано строк його попереднього ув`язнення з 27.11.2016 р. по час вступу в силу оскарженого ОСОБА_7 вироку, колегія суддів вважає необхідним уточнити цей строк шляхом вказівки дати вступу цього вироку в силу, відповідно до ст. 532 ч. 2 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 22 січня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , без задоволення.

На підставі ч. 4 ст. 5 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред. Закону України № 838 VIII, від 26.11.2015 р., ), засудженому ОСОБА_7 за рахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення, за період з 27.11.2016 р. по 14.06.2018 р. включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4