Справа № 405/2615/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008972 від 18.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, не працюючого, не маючого реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.03.2000 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 13.10.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 03.12.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, 20.05.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, 07.10.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 18 грудня 2011 року по 31 березня 2014 року включно та з 04 липня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений від відбування покарання як такий, що з урахуванням відбутого ним у межах даного кримінального провадження строку попереднього ув`язнення, відбув призначене йому основне покарання повністю,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за наступних обставин.

17.10.2014 року близько 23:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду №5, будинку АДРЕСА_2 , побачив підсобне приміщення біля вказаного під`їзду, двері якого були незамкнені. В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із вказаного приміщення, з цією метою ОСОБА_8 , через незачинені двері, проник до вказаного підсобного приміщення, де побачив мотоцикл марки «Восход 2М», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в нього виник умисел спрямований на заволодіння даним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, викотив з підсобного приміщення мотоцикл марки «Восход 2М», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , вартістю 5510 грн. Після чого, ОСОБА_8 з мотоциклом з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5510 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені кримінальному правопорушенні не визнав в повному обсязі, зазначивши, що мотоцикл не викрадав. В дворі, де він винаймав житло, лежав брухт, а саме: труби, батареї, які він, зі згоди власника, забрав та здав в пункт прийому металолом.

Незважаючи на повне не визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, його вина доводиться дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що біля його під`їзду АДРЕСА_3 , є комора, якою він користувався особисто та зберігав в ній мотоцикл марки «Восход 2М», державний номерний знак НОМЕР_1 . 17.10.2014 року відкрив комору, взяв свої речі та прикрив двері, але на ключ не замикав. На наступний день приблизно о 09-09:30 годині виявив зникнення мотоцикла. Після чого відразу звернувся з заявою до міліції.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що працює таксистом. 18 жовтня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_8 та попрохав його приїхати, щоб перевезти метал. Він приїхав на вул. Пермську. ОСОБА_8 виніс на вулицю метал в мішках, в яких бачив елементи від мотоцикла, а саме: труби та вилку. Він допоміг ОСОБА_8 погрузити метал до машини і вони поїхали на вул. Покровську в пункт прийому металу. Там він допоміг ОСОБА_8 вигрузити метал з багажника автомобіля, і ОСОБА_8 здав його та отримав кошти. ОСОБА_8 віддав йому гроші за послуги перевезення. Після чого, він відвіз ОСОБА_8 в центр.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що в жовтні 2014 року працював в пункті прийому металу по АДРЕСА_4 . Приблизно з 11 год. до 14 год. під`їхало авто марки «Шевролет» червоного кольору, за кермом був чоловік. ОСОБА_8 підійшов до нього і спитав чи приймає він метал, на що він відповів що так. Після цього, чоловіки відкрили багажник та вийняли звідти розрізаний корпус мотоцикла, а саме: вилку передню, 2 труби та раму розрізану. Він прийняв метал та розрахувався з ОСОБА_8

- протоколом огляду місця події від 18.10.2014 року, в ході якого оглянуто підсобне приміщення, яке знаходиться біля під`їзду №5, буд. АДРЕСА_2 . (а.к.п.12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2015 року, згідно якого, серед чотирьох осіб, свідок ОСОБА_10 за загальними рисами обличчя, показав на невідому йому особу, під номером 2, якою є ОСОБА_8 , який 18.10.2018 року пропонував прийняти у нього деталі мотоциклу (а.к.п.21-24);

- висновком товарознавчої експертизи №10 від 13.03.2015 року, згідно з яким ринкова вартість мотоцикла марки «Восход 2-М», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 18.10.2014 рік становить 5510 грн. (а.к.п.32-35);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 року з фото таблицею до нього, в ході проведення якого в присутності понятих, підозрюваний ОСОБА_8 розповів та показав, що 17.10.2014 року близько 20 год. він проходив повз під`їзд №5 будинку АДРЕСА_2 та побачив відкриті навстіж двері комори, в якій горіло світло. Він присів на лавку та став чекати чи закриє хтось комору. Близько 23 год. ніхто так і не вийшов, і він підійшов до комори та побачив мотоцикл марки «Восход». Він викотив його на вулицю та покотив повз 6го під`їзду до свого дому, де проживав на той момент. Після чого, мотоцикл за допомогою болгарки розрізав на деталі та зателефонував знайомому ОСОБА_11 для того, щоб той приїхав та допоміг йому здати металолом (а.к.п.39-45).

Позиція обвинуваченого про те, що протокол слідчого експерименту слід вважати недопустимим доказом, так як процесуальна дія проведена без участі захисника є хибною з наступних підстав:

Так, дана процесуальна дія проведена уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.240 КПК України, без порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, оскільки, відповідно до положень статті 52 КПК України, якою визначений перелік випадків, коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою, участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Оцінюючи вище приведені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності між собою, суд відмічає відсутність в них протиріч і констатує повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 .

Не є документами в розумінні ст.99 КПК України, на які посилався прокурор під час судового розгляду та доказами у справі відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР (а.к.п.1,2), заява потерпілого від 18.10.2014 року про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.10).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до незаконного заволодіння транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Покази обвинуваченого спростовуються протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній вказав, що ОСОБА_8 здав йому в пункт прийому металу елементи від мотоцикла, протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , в ході якого обвинувачений детально розповів про обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення в прив`язці до місця вчинення злочину. Водночас, письмові докази об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні, які є логічними, послідовними та взаємодоповнюючими. При цьому, суд зазначає, що в справі не встановлено будь-яких обґрунтованих даних, які б ставили під сумнів показання вищенаведених осіб та свідчили б про їх зацікавленість. Покази потерпілого та свідків є достовірними та правдивими. Доказів того, що вони перебувають з обвинуваченим в неприязних відносинах немає, як і підстав обмовляти останнього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , вказуючи на той факт, що металобрухт здав в пункт прийому за згодою та відома власника житла, у якого він орендував будинок, водночас не зміг суду назвати ні імені чи прізвища цієї особи, ні адреси його проживання, чи інших відомостей, які надали б можливість суду встановити особистість власника і допитати його в судовому засіданні.

За наведених обставин, суд вважає доводи обвинуваченого безпідставними, а не визнання вини у вчиненні злочину, розцінюється судом як спосіб захисту від інкримінованого органом досудового розслідування обвинувачення с метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і показання обвинуваченого щодо його звернень з заявами про застосування до нього працівниками поліції недозволених методів слідства після затримання. Так, судом беззаперечно встановлено, що з відповідними скаргами обвинувачений звертався в рамках іншого кримінального провадження, яке знаходиться на розгляді в Кіровському райсуді м.Кіровограда, де обвинувачений був затриманий та відносно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, неодружений, не маючий утриманців, не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, злочин вчинив в період не знятої та не погашеної судимості.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість не погашена у встановленому законом порядку, певних висновків для себе не зробив та вчинив тяжкий злочин, суд вважає що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_8 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 491,04 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 по день набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання, негайно.

Строк відбування покарання рахувати з 31.10.2018 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 491,04 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_12