Ухвала
іменем України

26 липня 2018 року
м. Київ
справа № 668/13093/15-к
провадження № 51- 6344ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану

в АДРЕСА_1 раніше не судиму,
засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн

і звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватою в тому, що вона 7 серпня 2015 року близько 8:50-9:50, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , уході раптово виниклого конфлікту умисно, завдала потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 та прокурора задоволено частково. Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2017 року змінено та постановлено вважати ОСОБА_4 звільненою від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Не погодившись із постановленими щодо ОСОБА_4 судовими рішеннями, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону. На його думку, суд першої інстанції усупереч вимогам ст. 374 КПК, у мотивувальній частині вироку не навів категоричних суджень щодо оцінки доказів. Зазначає, що апеляційний суд безпідставно визнав указані доводи, викладені в апеляційних скаргах захисника та прокурора, необґрунтованими та відмовив у їх задоволенні.
Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані

до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку,

що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини й мотивів кримінального правопорушення, доказів

на підтвердження встановлених судом обставин, мотивів неврахування окремих доказів.
Зазначених вимог закону суди дотримались в необхідному обсязі.
Зі змісту оскаржених судових рішень убачається, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, ґрунтується на доказах, які суд безпосередньо дослідив та оцінив

із точки зору належності, допустимості та достатності.
Суд апеляційної інстанції перевірив доводи про невідповідність вироку вимогам

ст. 374 КПК, зазначив, що вони не знайшли свого підтвердження, навів у вироку мотиви, з яких він бере до уваги одні докази та відкидає інші, дав оцінку доказам

з точки зору їх допустимості, зазначив підстави, на яких він визнає докази недопустимим. Крім того, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, зазначив, що в ході судового розгляду суд дотримався вимог закону щодо забезпечення змагальності сторін і надав рівні можливості сторонам подати свої докази та доводити перед судом їх переконливість.
Апеляційний розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи, наведені в апеляційних скаргах, суд належно перевірив і дав на них відповіді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,

які перешкоди чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, про що йдеться в касаційній скарзі прокурора, колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається,

що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи те, що касаційні вимоги прокурора є необґрунтованими, а також те,

що інших доводів, які були би підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі прокурор не навів, суд касаційної інстанції вважає, що у цій справі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень убачається,

що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3