АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши 11 липня 2018 року в м. Дніпрі у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000237 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2018 року, про обрання запобіжного засобу у вигляді тримання під варту щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді командира роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2018 року клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 136000 грн. та покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків у разі внесення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, на які посилався прокурор, обґрунтовуючи необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, знайшли своє підтвердження. Є наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий корисливий злочин, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі та на значний термін; висока вірогідність поза процесуального впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не вилучені слідством, оскільки досудове слідство тільки розпочато і ще не всі можливі докази вилучено під час здійснення досудового слідства.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, де просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник зазначає, що слідчим суддею не було надано належної оцінки доказам, доданим до клопотання стороною обвинувачення, та не перевірено, чи доводять вони обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також в ухвалі не було зазначено, на підставі яких доказів слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Захисник в апеляції звертає увагу, що слідчий суддя проігнорував заперечення сторони захисту з приводу того, що доданими до клопотання протоколами допиту свідка ОСОБА_10 (особи, щодо якої застосовано заходи безпеки) не може бути обґрунтована підозра ОСОБА_8 , оскільки згідно п.9 ч.2 ст.65 КПК України, не можуть бути допитані як свідки особи, до яких застосовані заходи безпеки щодо дійсних даних про їх особи.

Захисник, вважає, що порушено право ОСОБА_8 на захист, так як слідчим суддею у порушення вимог ст.ст. 23, 225 КПК України відмовлено було стороні захисту у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_10 безпосередньо у суді.

Захисник в апеляції зауважує, що слідчим суддею не було надано оцінки й доводам сторони захисту, що протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були запрошенні до участі у слідчій дії проведення обшуку службового автомобіля ОСОБА_8 , в якості понятих, не містять у собі доказового значення, оскільки вказані свідки не були допитані по суті інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, свідками яких вони взагалі не були.

Також, в апеляції захисник посилається на те, що:

- не можуть бути покладені в обґрунтування підозри й протокол обшуку службового автомобіля 26.06.2018 року та протокол огляду за участю ОСОБА_10 (добровільної видачі) від 26.06.2018 року, так як, вважає, що вони не підтверджують того, що вилучені речі та грошові кошти були отриманні ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди.

- до клопотання не додано жодних документів, які б підтверджували, що ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в розмірі 2000 грн..

Крім того, захисник посилається на те, що у порушення вимог п.п. 2, 4 ч.1 ст.196 КПК України, слідчим суддею не зазначено обставин, які на думку суду свідчать на користь існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та не вказано посилань на докази, які обґрунтовують ці обставини. Вважає, що існування вказаних у клопотанні ризиків не було доведено прокурором під час розгляду клопотання сторони обвинувачення. Зауважує, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 жодного разу не вчиняв дій, які б свідчили про його намір переховуватися від органів слідства чи суду, інші дані, які б свідчили про наявність цього ризику, відсутні. Також необґрунтованим є припущення сторони обвинувачення щодо можливості ОСОБА_8 у спосіб погроз реально незаконно впливати на свідків за провадженням, а саме на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .. Крім цього ОСОБА_8 не має будь-якої об`єктивної можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження та наразі не відшукані, оскільки вони перебувають поза межами його досяжності. На думку захисника, матеріали, додані стороною обвинувачення до клопотання, жодним чином не підтверджують існування жодного із ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Заслухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри з посиланням на безпідставність відмови слідчим суддею в допиті безпосередньо у суді свідка ОСОБА_10 , та на неналежність доказів: протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , так як вони не носять в собі доказового значення; протокол обшуку службового автомобіля 26.06.2018 року та протокол огляду за участю ОСОБА_10 (добровільної видачі) від 26.06.2018 року, так як, вважає, що ці докази не підтверджують того, що вилучені речі та грошові кошти були отриманні ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди, колегія суддів, вважає їх такими які фактично зводяться стороною захисту до ступеню оцінки доказів щодо доведеності підозри повідомленої ОСОБА_8 за ч.3 ст. 368 КК України, які доводяться і перевіряються в іншій стадії судового провадження.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання прокурора матеріалів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_8 за ч.3 ст. 368 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає матеріалам цього провадження, а саме обґрунтованість підозри підтверджується, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами огляду (добровільна видача) від 26 червня 2018 року ОСОБА_10 , протоколом обшуку від 06 червня 2018 року службового автомобіля, якими користуються ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де були виявлені отримані раніше останніми неправомірної вигоди у сумі 2000 гривень, що дають підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_14 міг скоїти даний злочин.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на що також було звернуто увагу і захисника в апеляційній скарзі, слідчий суддя законно і справедливо встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний вчинив тяжкий корисливий злочин, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на значний термін, вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Крім того, колегія суддів, приймає до уваги, що слідчим суддею застосовано виключний запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави, тобто надано право альтернативного більш м`якого запобіжного заходу.

Ствердження захисника в апеляції на відсутність наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів з посиланням, що слідчий суддя не врахував тієї обставини, що для запобігання цього ризику достатньо застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади є необґрунтованим, безпідставними і надуманим, оскільки згідно змісту оскаржуваної ухвали взагалі відсутнє будь-яке посилання слідчого судді на наявність вказаного ризику.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави цілком законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання прокурора на даному етапі досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 , за ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4