Справа №705/4050/18
1-в/705/885/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації СВК № 92

(в режимі відеконференції) ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в якій просив суд відповідно до постанови Верховного Суду України від 29.08.2018 року застосувати до нього ч.5 ст.72 КК України і перерахувати йому строк його перебування під вартою з 03.03.2017 року до вступу вироку в законну силу, тобто по 01.08.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 свою заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» зазначив, що покладається на думку суду.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що заява засудженого підлягає поверненню, так як ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2018 року засудженому вже було відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України №838. Ухвала суду набрала законної сили. Повторне зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання порушує вимоги ст.533 КПК України. Згідно висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838. Вказаний висновок є обов`язковим для судів. Тобто, суд після 29.08.2018 року позбавлений правових підстав винести ухвалу про відмову в задоволенні клопотання засудженого, так як це буде суперечити ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». З метою недопущення загальних засад кримінального провадження клопотання слід повернути заявнику.

Розглянувши заяву засудженого, дослідивши в частині, яка стосується вирішуваного питання, матеріали особової справи ОСОБА_3 , заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, представника СВК № 92, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджений вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2017 року за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі до покарання, призначеного за даним вироком суду, і остаточно вважається засудженим на 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з часу його затримання з 03.03.2017 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 03.03.2017 року по 28.03.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2017 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2017 року стосовно ОСОБА_3 залишений без змін. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 у строк відбування покарання зараховано термін тримання під вартою з 03.03.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2017 року щодо засудженого ОСОБА_3 набрав законної сили 01.08.2017 року.

26 жовтня 2017 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області вже надходила заява засудженого ОСОБА_3 , в якій він просив застосувати до нього закон №838 ч.5 ст.72 КК України та перерахувати йому строк тримання під вартою в СІЗО №23 м.Полтави до прибуття в СВК №92 з 03.03.2017 року по 26.09.2017 року. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 3 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого. Суд своє рішення мотивував тим, що вказане питання вже розглядалось судом, тому повторний розгляд вказаного клопотання є неприпустимим. Ухвала суду від 03.02.2018 року в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили.

Враховуючи те, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення за період часу, який зазначений у заяві засудженого, вже вирішувалось у вироці від 28.03.2017 року, ухвалі апеляційного суду від 01.08.2017 року, ухвалі суду від 03.02.2018 року, і вказані судові рішення набрали законної сили, на час їх постановлення діяли ті самі норми матеріального та процесуального права, суд позбавлений можливості повторно розглядати питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та ухвалити рішення, відмінне від рішень суду, які набрали законної сили, так як у випадку задоволення заяви будуть одночасно існувати протилежні за змістом судові рішення, які набрали законної сили, і які підлягають безумовному виконанню на території України. В даному випадку засуджений, в разі незгоді з судовими рішеннями, ухваленими раніше, повинен оскаржувати ухвалу апеляційного суду від 01.08.2017 року в касаційному порядку, а ухвалу суду від 03.02.2018 року в апеляційному порядку, ставлячи питання про поновлення строку на, відповідно, касаційне чи апеляційне оскарження.

Суд вважає, що підстави для повернення заяви засудженому, про що зазначив прокурор у своїй доповіді, відсутні, так як чинним КПК України таке рішення за результатами розгляду заяви засудженого не передбачене. При цьому, суд наголошує, що в даному випадку суд відмовляє в задоволенні клопотання засудженого не у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення у строку покарання з урахуванням положень Закону України №838 та правового висновку Великої палати Верховного Суду, а виключно з підстав наявності інших судових рішень з питань, викладених у заяві засудженого, які набрали законної сили.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1