У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 визнати її потерпілою ,-
встановив:
20 липня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0007601 від 03.07.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Після внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0007601, оскільки була використана підроблена довіреність, начебто видана ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на здійснення від імені ОСОБА_3 підприємницької діяльності.
Скаржником зазначено, що у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності на підставі підроблених документів без згоди та повідомлення ОСОБА_3 , контролюючими органами були нараховані податки, збори, обов`язкові платежі, нараховані санкції та накладено арешт на усе майно ОСОБА_3 .
16 липня 2018 року ОСОБА_3 нарочно отримала рішення слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, та, не погодившись, звернулась зі скаргою до слідчого судді, у якій прохала задовольнити її скаргу, зобов`язавши слідчого розглянути її заяву про визнання потерпілим та задовольнити.
У судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.
Слідчий у судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для судового розгляду.
Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
20 липня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0007601 від 03.07.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
За переконанням скаржника, слідчий Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 повинен був визнати її потерпілим у межах вказаного кримінального провадження.
Положеннями статті 55 КПК України встановлено, що фізична особа може бути потерпілим у кримінальному провадженні в разі завдання їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди, а юридична особа, якщо кримінальним правопорушенням їй завдано майнової шкоди.
Набуття статусу потерпілого можливо двома шляхами:-подання фізичною чи юридичною особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; -подання фізичною чи юридичною особою заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Положеннями чинного КПК України надано уповноваженій особі органу досудового розслідування здійснювати, виходячи з обставин кожного конкретного кримінального провадження, фактичну їх оцінку з метою вирішення питання щодо надання певній особі статусу потерпілого та залучення її в якості учасника кримінального провадження.
Набуття статусу потерпілого відбувається, після подання нею відповідної заяви, шляхом прийняття слідчим відповідної постанови в порядку передбаченому КПК України (ч.3 ст.110)
З аналізу положень ст.ст.55, 110 КПК України вбачається, що в разі звернення особи з заявою про визнання її потерпілим, слідчий зобов`язаний винести мотивовану постанову про визнання її таковою або про відмову у визнанні. Оформлення такого процесуального рішення відбувається у формі постанови, яку в свою чергу виходячи з положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України, особа, якій відмовлено в задоволенні такого клопотання може оскаржити безпосередньо до слідчого судді.
Отже, винесення постанови про визнання особи потерпілим та послідуючим врученням пам`ятки про права та обов`язки потерпілого відноситься виключно до процесуальної діяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування.
Разом з тим, у разі зобов`язання слідчим суддею уповноважену особу досудового розслідування визнати скаржника потерпілим та вручити йому пам`ятки потерпілого, може бути розцінено як втручання у процесуальну діяльність слідчого.
Також, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Із матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що слідчий не виносив повторну постанову про відмову у визнанні потерпілим, а у листі від 10.07.2018 року № Т-3645/125/55-5018 проінформував скаржника, що її заява про визнання потерпілим розглянута та долучена до матеріалів кримінального провадження і нагадав втретє, що їй відмовлено у задоволенні вказаної заяви постановою, яка винесена ним раніше.
Тобто, у даному випадку відсутнє процесуальне рішення слідчого, яке може бути оскаржене у порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
В задоволені скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 визнати її потерпілою - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: