У Х В А Л А
про вирішення питання щодо прийняття клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

06.08.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ВК-114 ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою "Могилів-Подільська виправна колонія № 114" клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

у с т а н о в и в :

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (а.с.58-59). Судом зазначено, що засуджений ОСОБА_6 не є суб`єктом звернення до суду з таким клопотанням, і що адміністрація виправної установи протоколом від 15 серпня 2017 року відмовила йому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Апеляційний суд Вінницької області своєю ухвалою від 1 червня 2018 року скасував ухвалу суду першої інстанції, вказавши, що засуджений ОСОБА_6 відповідно до положень частини першої статті 539 КПК України має право звернутися до суду з таким клопотанням, і повернув матеріали до суду першої інстанції "щодо вирішення питання по розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 " (а.с.99-100).
До Жмеринського міськрайонного суду з Апеляційного суду Вінницької області 11 липня 2018 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
На початку судового засідання прокурор просить повернути клопотання засудженому без розгляду, оскільки він не є суб`єктом, який наділений правом подавати таке клопотання відповідно до вимог частини третьої статті 154 КВК України.
Захисник вважає, що клопотання слід розглядати по суті.
Засуджений вважає, що він як громадянин України, який відбув необхідну встановлену законом частину покарання за частиною четвертою статті 187 та частиною другою статті 115 КК України, має право на подачу такого клопотання до суду і просить розглянути його клопотання.
Представник ВК-114 просить вирішити клопотання прокурора на розгляд суду.
Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.
Статтею 539 КПК України регламентований порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку. В частині першій цієї статті вказано, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Тобто, вищезазначені особи у випадках, встановлених законом, дійсно мають право звертатись до суду для вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.
Такий випадок, встановлений законом, який регламентує порядок застосування до засудженого положень статті 82 КК України передбачений кримінально-виконавчим кодексом України.
Наразі КВК України регламентує, зокрема, порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань. Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними (стаття 1 КВК України).
Частиною третьою статті 154 КВК України передбаченого, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Тобто, виключне право такого звернення до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким належить адміністрації виправної установи, яка до клопотання надає відповідні докази, що свідчать про умови застосування до засудженого положень статті 82 КК України.
Апеляційний суд Вінницької області в своїй ухвалі про скасування ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду наголосив, що матеріали повертаються до суду першої інстанції не для розгляду клопотання засудженого, а для вирішення питання по розгляду цього клопотання.
Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_6 не є суб`єктом звернення до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, то його клопотання слід йому повернути без розгляду.
Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про повернення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 задовольнити.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким повернути засудженому без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк в такому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_7