Номер провадження: 11-сс/785/1390/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 та ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,-

встановив

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000578 від 04.09.2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чобручі Слободзейського району Республіки Молдова, громадянина України, інженера ТОВ «Укргазмонтаж», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 та ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК Українита застосовано відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів до 02.10.2018 року в період часу з 23 годин вечора до 07 годин ранку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у пособництві у незаконному заволодінні бюджетних коштів за роботи, які частково виконанні або взагалі не виконані, протягом липня-серпня 2012 року директором ПП «Одесатрубпласт» ОСОБА_11 та начальником відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та капітального будівництва Біляївської районної державної адміністрації в особі начальника відділу ОСОБА_12 , які за допомогою оргтехніки складали завідомо неправдиві офіційні документи, в яких відображали завідомо неправдиві відомості щодо вартості та обсягу виконаних будівельних робіт, зокрема, завищені по капітальному ремонту системи зовнішнього водопостачання в с. Градениці Біляївського району Одеської області. При цьому всього було встановлено в загальному, завищення суми виконаних робіт на 1 950 297,22 грн., чим спричинено збитки державі в особі Одеської обласної державної адміністрації.
Окрім цього, в листопаді-грудні 2012 року ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на пособництво у заволодінні чужим майном, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за допомогою оргтехніки складали завідомо неправдиві офіційні документи, в яких відображали завідомо неправдиві відомості щодо вартості та обсягу виконаних будівельних робіт, зокрема, завищені загальну суму 225 937 грн.
Тобто, умисними діями ОСОБА_8 з пособництва у незаконному заволодінні бюджетних коштів державі в особі Одеської обласної Державної адміністрації завдано шкоду на загальну суму 2 176 234,22 гривень.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, тому існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Однак при цьому, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні не була доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаному ризику, натомість, першочергові слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні виконані, підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та постійно проживає у м. Одесі, працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи.
За наведених обставин, слідчий суддя вважав достатнім та необхідним обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу було залишено поза увагою те, що:

- останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, тому існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення;
- підозрюваний може здійснити спроби знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- ОСОБА_8 раніше судимий у 2015 році Приморським районним судом м. Одеси за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя в своїй ухвалі дотримався всіх вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 11.06.2018 року (а.с. 67-73) та додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 20.07.2018 року (а.с. 43-46); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2015 року (а.с. 47-50); копією договору №5 про виконання робіт з технічного нагляду від 23.08.2012 року (а.с. 57-60); протоколом огляду від 06.06.2018 року (а.с. 74-78) та висновком експерта №187 від липня 2017 року (а.с. 79-105).

На підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя в ухвалі вірно зазначив, що наявні у матеріалах провадження дані та встановлені слідчим суддею обставини вказують на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Так, в мотивувальній частині ухвали (а.с. 124) слідчий суддя, із висновками якого в цій частині погоджується апеляційний суд, зазначив, що в даному кримінальному провадженні існує доведений ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 зможе вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років із конфіскацією майна.

Окрім того, приймаючи до уваги доводи прокурора, на думку апеляційного суду, існує також ризик того, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Приморського р/с м. Одеси від 11.12.2015 року за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки (а.с. 61-65).

Однак, посилання прокурора на існування ризику того, що підозрюваний може здійснити спроби знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає голослівними, оскільки вони матеріалами провадження не підтверджуються. При цьому апеляційний суд виходить з того, що необхідні слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні виконані.

Водночас, як про це вірно та обґрунтовано зазначає слідчий суддя суду першої інстанції в своїй ухвалі (а.с. 124-125), прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у пособництві у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України, безпосереднім виконавцем злочинів не був, що загалом зменшує суспільну небезпеку дій, в яких його підозрюють органи досудового розслідування.

Окрім того, підозрюваний одружений (а.с. 114), має на утриманні малолітню дитину 2003 р.н. (а.с. 115), працевлаштований, зареєстрований та постійно проживає в м. Одесі, позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 113) та має певні проблеми зі здоров`ям (а.с. 116-117), що свідчить про таку характеристику його особи, яка дозволяє зробити висновок про можливість застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі для запобігання доведеним ризикам, зазначеним вище.

Таким чином, слідчий суддя суду першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повно та грунтовно дослідивши всі обставини в їх сукупності, цілком вірно та на підставі положень кримінального процесуального закону дійшов висновку про достатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищезазначене, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, існування доведених ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, характеристику особи підозрюваного, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та постановленою з урахуванням всіх вимог кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000578 від 94.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 та ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК Українибуло відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів до 02.10.2018 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4