Справа № 686/9471/18
31 травня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження №1кп/686/876/18 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця Вінницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маюча, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -
за ч. 1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 24.03.2018 близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Максі-хім», що по пр. Миру, 72/5 в м. Хмельницькому, побачила гаманець на поверхні камери схову речей для покупців та вирішила здійснити його крадіжку. Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за нею ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що попередній відвідувач магазину залишив гаманець, який тимчасово опинився поза увагою останнього, маючи можливість ідентифікувати законного власника майна, та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала з поверхні камери схову речей для покупців магазину «Максі-хім» гаманець, який належить ОСОБА_5 та який для нього матеріальної цінності не представляє, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 1000 гривень, картка страхової компанії «Уніка» та картка-перепустка на ім`я ОСОБА_5 , які для потерпілого матеріальної цінності також не представляють, після чого заховала вищевказаний гаманець до поліетиленового пакету із власними речами та покинула вказане приміщення магазину в невстановленому напрямку, нікому не повідомивши про виявлений гаманець потерпілого. В подальшому ОСОБА_4 викрадений нею гаманець разом із картками викинула у смітник, а грошові кошти в сумі 1000 гривень витратила на власні потреби.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.
Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
31.05.2018 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 471 КПК України уклали угоду про примирення, визначивши істотними для даного кримінального провадження обставинами:
- примирення підозрюваної та потерпілої;
- визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття;
- повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, яку сторони визначили в 1000 грн. 00 коп.
Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. і дали згоду на призначення ОСОБА_4 цього узгодженого покарання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяє розкриттю злочину, щиро розкаялася в скоєному, повністю добровільно відшкодувала завдану шкоду, що пом`якшує покарання. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку укладену між потерпілим та обвинуваченою угоду про примирення затвердити, призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 31.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1