Справа № 708/432/18
Номер провадження № 1-кс/708/36/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року
Слідчий суддя Чигиринського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого погодженого з прокурором за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2018 року за № 0000115, - про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сизрань, Самарської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 2016 р. (158 ч. 2 - крадіжка, 161 ч. 1- грабіж КК РФ), паспорт № НОМЕР_1 , виданий територіальним пунктом «Зарєчьє» відділу УФМС Росії по Алтайському Краю і Республіці Алтай в м. Бійське -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 19 березня 2018 року близько 10:00 години, незаконно проник до домоволодіння, а в подальшому до житлового будинку, по місцю проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , де з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад поєднаний із застосуванням насильства до останньої, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, що виразилось у нанесенні ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому склепіння черепу, забитих ран голови, заволодів грошовими коштами в сумі 450 гривень, що на праві приватної власності належать ОСОБА_8 , чим завдав їй матеріальних збитків на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку.

По даному факту відкрито кримінальне провадження №0000115 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

20.03.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий посилається на те, що по даному кримінальному провадженню призначено ряд експертиз, а саме ряд судово цитологічних експертиз, ряд судово імунологічних експертиз, судово медичну експертизу висновки, яких до цього часу до слідчого відділення не надійшли у зв`язку з чим не приєднані до матеріалів даного кримінального провадження. Крім того необхідно додатково допитати потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , встановити особу, яка відвезла ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та їх малолітнього сина до м. Черкаси, вирішити питання про проведення судово психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_5 , перекласти матеріали кримінального провадження на російську мову.

Враховуючи те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 17.05.2018, а з підозрюваним та іншими учасниками кримінального провадження слід провести ще ряд слідчих дій, а закінчити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з його складністю, а саме для закінчення досудового розслідування необхідно долучити висновки експертиз, які призначені в ході розслідування вказаного кримінального провадження, ознайомити потерпілого та його представника, підозрюваного, захисника підозрюваного з отриманими висновками експертизами, з урахування отриманих експертиз прийняти остаточне процесуальне законне рішення по кримінальному провадженню, беручи до уваги те, що підозрюваний після закінчення строку запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, в тому числі і на потерпілого, переховуватися від органів досудового слідства, а в подальшому від суду, слідчий звернулася до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор посилаючись на обґрунтованість підозри та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, підтримали клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснивши при цьому, що він дійсно тимчасово проживає у м. Чигирин Черкаської області.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні щодо вирішення даного клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування з наступних підстав.

Так, 21.03.2018 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Черкаської області винесено ухвалу про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 17.05.2018 року

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000115 10.05.2018 продовжено керівником Смілянської місцевої прокуратури до трьох місяців.

Отже, слідчим суддею встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 17.05.2018 р.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобовязана мати докази, достатні для предявлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обовязково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, предявлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього увязнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її звязками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Під час розгляду клопотання продовження строку тримання особи під вартою, обов"язком слідчого судді є встановлення наявності наведених ЄСПЛ ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси під час розгляду питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були встановлені наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який перебував у розшуку, не має офіційного місця роботи або навчання, членів родини, з якими він спільно проживає, підтвердження зворотнього - стороною захисту не надано. Суд вважає слушними доводи слідчого про можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих в цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний проживає з ними поруч в одному населеному пункті, позиція підозрюваного по даному кримінальному провадженню стосовно врученої підозри не відома. Характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а саме вчинення нападу на особу, якій заподіяно і тілесні ушкодження, свідчить про можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, що значно полегшує йому можливість покинути територію України.

Крім того, обставини вчинення інкримінованого злочину, які пов`язані із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, свідчать про антисоціальну спрямованість підозрюваного, що надає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, враховуючи, що інкримінований злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено з корисливих мотивів, відсутність у ОСОБА_5 офіційного та стабільного джерела доходів, не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку останнього, отже, ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Так, слідчий суддя враховує, що слідчим на даний час не виконані всі необхідні слідчі дії в рамках досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема призначено ряд судових експертиз, які на даний час не виконані, не проведені слідчі дії за участю потерпілої та свідка ОСОБА_9 , яких слід допитати, вирішити питання про проведення судово психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, а також врахування слідчим суддею відсутність доказів на підтвердження існування міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 в Україні, які б могли б запобігти можливим ризикам вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 доведені слідчим і прокурором та продовжують існувати.

З огляду на наведене, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 може залишити місце проживання з метою уникнути відповідальності за скоєне, незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, через що, враховуючи зазначені ризики у їх сукупності, суд вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, де не встановлено також об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги, а тому, враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за доцільне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжних захід у вигляді тримання під вартою у межах строків, встановлених ст.197 КПК України.

Окрім того, з огляду на те, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке супроводжувалось насильством над особою, то у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою в Черкаському слідчиому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сизрань, Самарської області,Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, в межах строку досудового розслідування на 60 днів, а саме до 09 липня 2018 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 09 липня 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1