Справа №590/186/18
Провадження № 1-кп/590/37/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 30.12.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2017 року близько 23-10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , з технічним несправностями у гальмівній та ходовій його частинах та рухався по проїзній частині вул. Грушевського в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області у напрямку смт. Ямпіль, Сумської області.

Перебуваючи в районі опори лінії електромережі №11/05 по вул. Грушевського в смт. Свеса, ОСОБА_4 зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, відволікся від керування автомобілем, в результаті чого не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив допустиму швидкість руху на даній ділянці автодороги за умови фактичної видимості проїзної частини при роз`їзді з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого завчасно не виявив на проїзній частині пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу рухався в порушення вимог пунктів 4.1, 4.4, 4.14 «а» ПДР України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 30.01.2017 року ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді «відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці голови, крововиливу на м`яких покривах голови з боку їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці справа, перелому основи черепа, крововиливу над всією лівою півкулею головного мозку під м`які мозкові оболонки, внутрішньошлуночкової кровотечі, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді переломів ребер зліва по лопатковій та біляхребтовій лініям 1-6 ребра, справа по біляхребтовій лінії 1-3 ребра, з пошкодженням кістковими фрагментами плеври зліва та кровотечею в грудну порожнину зліва, а також забою легень, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 ».

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-автотехнічної експертизи №19/119/9-1/28е від 29.01.2018 ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002року), передбачених пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.1. Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

31.4.5. Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1.6 мм., вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3.5 т. 1.0 мм., автобусів 2.0 мм., мотоциклів і мопедів 0.8 мм.;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 2.3 «а», 12.3, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.1 «а» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.

Дії водія ОСОБА_4 по порушенню ПДР України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

Крім того, ОСОБА_4 29.12.2017 року близько 23-10 год. в смт. Свеса на вул. Грушевського, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 ..

Після вчинення наїзду, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього п.2.10 Правил дорожнього руху України, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, після вчинення ДТП водій ОСОБА_4 автомобілем залишив місце пригоди.

Проведеними пошуковими заходами 30.12.2017 року водія ОСОБА_4 було встановлено співробітниками поліції.

Своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачені п.п. 2.3 «а», 12.3, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.1 «а» Правил дорожнього руху України, при керуванні 29.12.2017 року автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , проїзною частиною вул. Грушевського в смт. Свеса, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди - ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є «смерть потерпілого».

Своїми умисними діями, що виразились у завідомому залишенні без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, внаслідок наїзду на нього автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який мав змогу надати допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан - ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 29.12.2017 року близько 23-10 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , з технічним несправностями у гальмівній та ходовій його частинах та рухався по проїзній частині вул. Грушевського в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області у напрямку смт. Ямпіль, Сумської області. Перебуваючи в районі вул. Грушевського в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, відволікся від керування автомобілем, в результаті чого не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив допустиму швидкість руху на даній ділянці автодороги, при роз`їзді з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого завчасно не виявив на проїзній частині пішохода, який в свою чергу рухався в порушення вимог ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Після вчинення наїзду, він знаючи, що ОСОБА_7 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, після вчинення ДТП автомобілем залишив місце пригоди.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого не має, шкода їй повністю відшкодована, просила суд не позбавляти волі обвинуваченого.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, потерпілої, стосуються речових доказів та судових витрат.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та за ч.1 ст.135 КК України що виразились в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала факт вчинення її підзахисним інкримінованих йому злочинів.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин та злочин невеликої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.73), раніше не судимий (а.с.72), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.75).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КЗ СОР Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака №71 від 08.02.2018 року (а.с.61-63) встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння злочину виявляв ознаки Інфантильного розладу особистості, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки Інфантильного розладу особистості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно інформації Третьої обласної спеціалізованої психіатричної лікарні Комунального закладу Сумської обласної ради від 06.02.2018 року №01-07/183 (а.с.64) встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обстеженні по лінії військового комісаріату, а не на лікуванні. Виписаний з діагнозом: Інфантильний розлад особистості.

Органом пробації було складено досудову доповідь, відповідно висновку якої: «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, враховуючи спосіб життя, наявність життєвих цілей, відносин з родиною та у суспільстві, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення (визначену на підставі Оцінки) та те, що обвинувачений становить середню небезпеку для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів. При цьому слід враховувати, що ризик небезпеки з боку особи, яка вже вчинила правопорушення, потенційно залишається завжди та зростає за умови зміни обставин, таких як, наприклад, відсутність роботи або інших джерел доходів, розрив відносин з родиною, відсутність підтримки з боку близьких людей».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як на досудовому слідстві, так і в суді, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину вперше.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи висновки досудової доповіді, думку потерпілої, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 було скоєно декілька злочинів, то остаточне покарання необхідно призначати за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання з застосуванням ст.75 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Зняти арешт з майна на підставі ст.174 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судових експертиз в сумі 6149 грн. 00 коп. (шість тисяч сто сорок дев`ять грн. 00 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк 2 місяці: з 02.01.2018 року по 02.03.2018 року (включно).

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Керуючись п.1, п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.174, ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України та ч.1 ст.135 КК України та призначити покарання

- за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- за ч.1 ст.135 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

п.2 ч.2 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення у ході досудового розслідування судових експертиз на загальну суму 6149 грн. 00 коп.(шість тисяч сто сорок дев`ять грн. 00 коп.), а саме:

1. витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №19/119/9-1/15е від 24.01.2018 року в сумі 1573,00 грн. (одна тисяча п`ятсот сімдесят три грн. 00 коп.);

2. витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9-1/27е від 23.01.2018 року в сумі 1430,00 грн. (одна тисяча чотириста тридцять грн. 00 коп.);

3. витрати на проведення трасологічної експертизи №19/119/6-2/120е від 01.02.2018 року в сумі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотири грн. 00 коп.);

4. витрати на проведення автотехнічної експертизи №19/119/9-1/28е від 29.01.2018 року в сумі 2002,00 грн. (дві тисячі дві грн. 00 коп.).

Долю речових доказів після вступу вироку в законну силу вирішити наступним чином:

- задню кришку мобільного телефону, мобільний телефон, батарею мобільного телефону, ключі, вилучені під час проведення огляду місця події, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15 повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- частину бамперу автомобіля з полімерного матеріалу, черевик на праву ногу, вилучені під час проведення огляду місця події, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15 - знищити;

- куртку, джинси, черевик на ліву ногу, вилучені з трупу ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15 знищити;

- куртку та штани, вилучені у підозрюваного ОСОБА_4 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15 повернути ОСОБА_4 .

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт з майна (накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 03.01.2018 року), а саме: автомобіля «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на охоронюваній території Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15; ключів від замків автомобіля; свідоцтва реєстрації транспортного засобу; трьох чохлів з сидінь автомобіля; з чохла з рульового колеса; верхньої частини важеля коробки перемикання передач, вилучені під час проведення огляду автомобіля «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, смт. Ямпіль, вул. Спасо-Преображенська, 15 та повернути їх законному власнику ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1