Справа № 682/2826/18
Провадження № 1-кп/682/157/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000624 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вачів Славутського району Хмельницької обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в серпні 2018 року, перебуваючи на території кукурудзяного поля розташованого неподалік с. Вачів Славутського району, на земляному покрові виявив предмет схожий на міноменту осколочну міну калібру 82 мм.

В подальшому, у ОСОБА_4 , який не мав передбаченого законом дозволу на зберігання, носіння, придбання вибухових речовин та боєприпасів, виник злочинний умисел на придбання міноментої осколочної міни калібру 82 мм, з метою подальшого її зберігання за місцем проживання, що є порушенням п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ; п.п. 1.1, 2.1, 2.3, 8.1 - 8.3, 8.8, 8.9, 9.1, 9.2, 10.1, 11.1, 12.1, 12.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 та п.п. 1 - 4 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , незаконно придбав міноменту осколочну міну калібру 82 мм., яка відповідно до висновку експерта № 5.2-0067:18 від 21.09.2018, відноситься до категорії боєприпасів та є придатною до використання, яку надалі переніс до приміщення колишнього курятника за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та незаконно там її зберігав.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

26.09.2018 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином тяжким. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник в судовоум засіданні також просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просила затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Із обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підстав ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 26 вересня 2018 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 1716 гривень.
Речові докази: металеві уламки схожі на частини мінометної міни - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1