233 Справа № 233/295/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001531 від 05 грудня 2017 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середнью освіту, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 21 квітня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 187, ст.ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки ,

- за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2017 року приблизно о 14 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_11 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив як малолітня ОСОБА_12 заходила до першого під`їзду вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_11 виник намір, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої ОСОБА_12 , реалізуючи який, він став наздоганяти малолітню ОСОБА_12 , яка спробувала від нього втекти по під`їзних сходах. Наздогнавши останню на сходовому майданчику між дев`ятим та десятим поверхами, ОСОБА_11 схопив її за лікоть лівої руки та насильно став виводити на вулицю. В цей час малолітня ОСОБА_12 намагалася зателефонувати своєму батькові, але побачивши це, ОСОБА_11 , вихопив з рук малолітньої ОСОБА_12 належний їй мобільний телефон, який поклав в ліву внутрішню кишеню своєї куртки. Після чого, використовуючи свою фізичну перевагу, проти волі останньої, насильно завів малолітню ОСОБА_12 на перший поверх недобудованої будівлі, що розташована у дворі будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , де погрожуючи вбивством малолітній ОСОБА_12 загостреним уламком скла та завдавши один удар кулаком правої руки в ліву частину голови, подавляючи тим самим намагання малолітньої ОСОБА_12 до опору, змусив останню роздягнутись та лягти на матрац, що перебував на підлозі. Подавив таким чином волю потерпілої до опору, того ж дня приблизно о 14 годин 30 хвилин, ОСОБА_11 , застосовуючи до ОСОБА_12 фізичне насилля, що виразилось в завданні останній не менш двох ударів кулаком правої руки по голові, стисканні рукою шиї, почав задовольняти свою статеву пристрасть неприродним способом, завдавши при цьому ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження: крововилив лівої скроневої області на фоні якого ділянка осадніння епідермісу, осадніння епідермісу в лобовій області праворуч, гіперемія слизової передодня піхви, розрив дівочої пліви, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, дії ОСОБА_11 були припинені батьком неповнолітньої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , який затримав останнього на місці.

Малолітня потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду через законного представника ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилась. Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, категоричну позицію законного представника ОСОБА_8 щодо розгляду кримінального провадження у відсутності її доньки, враховуючи малолітній стан потерпілої та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що він в під`їзді зустрів дівчину і сказав що він поліцейській. Потім вивів її з під`їзду і привів до будівлі, де наказав роздягнутися, сам також роздягнувся, що далі було не пам`ятає. При цьому наніс їй два удари кулаком в обличчя і в голову. Забрав у неї мобільний телефон. Потім прийшов її батько. В цей день він вживав спиртне, проте не пам`ятає яке.

Представник малолітньої потерпілої - ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 05 грудня 2017 року її донька поверталась додому, по дорозі вони розмовяли по телефону, коли вона почула, що її донька набирає в домофон батька, вони припинили розмовляти. Через деякий час зателефонував чоловік і повідомив що дитина так і не повернулась додому. Після чого він пішов її шукати. Зі слів доньки їй стало відомо, що ОСОБА_14 зайшов за нею в під*їзд представився працівником поліції взяв за лікоть і вивів з під*їзду. Коли донька зрозуміла, що ОСОБА_14 її обманює, вона просила її відпустити, проте він почав погрожувати їй позьбавленням життя при цьому тримав в руці предмет. Він завів її до будівлі, наказав родягнутися, сам також роздягнувся, наказав їй лягти на матрац. Зі слів доньки та після огляду геніколога їй стало зрозуміло, що ОСОБА_14 пальцями спричинив дочці надриви дівочої плеви, оскільки на білизні була виявлена сукровиця.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 05грудня 2017 року, вдень, він перебував вдома. На домофон зателефонувала його донька ОСОБА_15 . Він відчинив їй двері до під`їзду і заснув. Через деякий час зрозумівши, що доньки вдома немає, він вибіг з під`їзду. Він намагався телефонувати на телефон доньки, але вона на дзвінки не відповідала. Він зустрів своїх сусідів і розповів що шукає доньку. Після чого вони всі разом попрямували до недобудованої будівлі, яка розташована біля його будинку. Він увійшов в середину будівлі, а його сусіди оглядали її ззовні. Проходячи по першому поверху будівлі він телефонував на телефон доньки. Почувши мелодію телефону в одній з кімнат на першому поверсі він знайшов чоловічу куртку, в якому був телефон його доньки. Після чого він почав шукати по кімнатах доньку, де в одній з кімнат він побачив свою оголену доньку, а біля неї невідомого чоловіка ОСОБА_14 з оголеною нижньою частиною тіла. Невідомий чоловік, побачивши його, накинувся на нього з заточеним предметом з органіки, схожим на ніж. Але він наніс йому удар, скрутив і витягнув з будівлі. На вулиці його сусіди допомогли затримати ОСОБА_14 і викликати поліцію. Бачив на обличчі дитини садна, живіт був у крові, все тіло було забруднене. Зі слів доньки, ОСОБА_14 бив її по обличчю і душив.

При встановленні судом фактичних обставин події, доведена причетність ОСОБА_11 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Так, відповідно до протоколу огляду від 05 грудня 2017 року з фототаблицею місцем події є приміщення недобудованої будівлі, що розташована у дворі будинку АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено: лежак, біля якого знаходилися чоловічі чорні кросівки з трьома зеленими стрічками з написом «adidas», чоловічі джинси синього кольору, в яких були чоловічі труси, бежевого кольору, при вході на бетонному парапеті - кофта рожевого кольору, білий шарф, при вході до кімнати - труси рожевого кольору, балонову чорну куртку з зеленими смужками, у внутрішній кишені якої знаходився мобільний телефон «FLY», imei НОМЕР_1 , скляний предмет з загостреним кінцем розміром 19х3,5 см.

В ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 06 грудня 2017 року останній на місці показав, що 05 грудня 2017 року приблизно о 14 годині, він перебував вдома. На домофон зателефонувала його донька ОСОБА_15 . Він відчинив їй двері до під`їзду і заснув. Через деякий час зрозумівши, що доньки вдома немає, він вибіг з під`їзду. Він намагався телефонувати на телефон доньки, але вона на дзвінки не відповідала. Він зустрів своїх сусідів і розповів що шукає доньку. Після чого вони всі разом попрямували до недобудованої будівлі, яка розташована біля його будинку. Він увійшов в середину будівлі, а його сусіди оглядали будівлю ззовні. Проходячи по першому поверху будівлі він телефонував на телефон доньки. Почувши мелодію телефону в одній з кімнат на першому поверсі він знайшов чоловічу куртку, в якому був телефон його доньки. Після чого він почав шукати по кімнатах доньку, де в одній з кімнат він побачив свою оголену доньку, а біля неї невідомого чоловіка ОСОБА_14 з оголеною нижньою частиною тіла. Невідомий чоловік, побачивши його, накинувся на нього з заточеним предметом з органіки, схожим на ніж. Але він наніс йому удар, скрутив і витягнув з будівлі. На вулиці його сусіди допомогли затримати ОСОБА_14 і викликати поліцію. Бачив на обличчі дитини садни, живіт був у крові ( а.п.95-99).

Згідно довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» № 367 від 05 грудня 2017 року ОСОБА_11 05 грудня 2017 року о 17 годині 00 хвилин перебував в стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю складає 0,87 % (а.п.86).

Відповідно до висновку експерта № 127 від 23 січня 2018 року виявлений у ОСОБА_13 крововилив лівої скроневої області на тлі якого ділянку з`єднання епідермісу, осадіння епідермісу в лобовій області справа утворилися від дії тупого предмета або ударі об такий, можливо в зазначений термін, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні пошкодження утворилися не менше ніж від двох впливів тупого предмета. Виявлені у ОСОБА_13 гіперемія слизової переддвер`я піхви, садно слизової піхви, розрив дівочої пліви свідчать про силове впровадження в переддвер`я піхви тупого предмета якими могли бути пальці рук. При судово- імунологічному дослідженні мазків і тампонів з вмістом переддвер`я піхви сперматозоїди не виявлені (а.п.107-108).

Відповідно до висновку експерта № 108 від 23 січня 2018 року виявлені у ОСОБА_11 інфікована рана нижньої губи, підшкірна гематома м`яких тканин обличчя, садно правої сідничної області утворилися від дії тупих предметів за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні пошкодження утворилися не менше ніж від трьох впливів тупого предмета ( а.п.110).

Згідно висновку експерта № 1656 віл 15 грудня 2017 року кров малолітньої ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.121-122).

Згідно висновку експерта № 1657 від 15 грудня 2017 року кров ОСОБА_11 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 ( а.п.113-114).

Згідно висновку експерта № 1658 від 19 грудня 2017 року на дитячій майці (в постанові слідчого натільна білизна), вилученій 05 грудня 2017 року під час огляду місця події, наявність крові не встановлено, сперматозоїди не знайдені (а.п.117-118).

Відповідно до висновку експерта № 1568 від 12 січня 2018 року на змивах з правої, лівої руки та двох змивах з середніх пальців правої, лівої руки ОСОБА_11 встановлена наявність крові людини. Клітини особи жіночої статі та клітини слизової оболонки прямої кішки не виявлені; знайдені без`ядерні епітеліальні клітини, які непридатні для цитологічного дослідження. Статева належність крові не визначена через не виявлення її формених елементів. При серологічному дослідженні крові виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Кров на двох змивах з правої, лівої руки та двох змивах з середніх пальців правої, лівої руки підозрюваного ОСОБА_11 могла походити від особи (осіб) групової властивості крові якої (яких) характерні виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Або можливе походження крові за рахунок зміщування її від декількох осіб з різним сполученням виявлених антигенів. І, у такому разі, не виключається можливість походження крові на всіх чотирьох змивах від потерпілої ОСОБА_12 , беручи до уваги її групу крові (а.п.125-128).

Згідно висновку експерта № 1567 від 04 січня 2018 року на поверхні прозорого предмету із загостреним кінцем, вилучений 05 грудня 2017 року під час огляду місця події, що був наданий на дослідження, ядровмістимі клітини не виявлені (а.п.131-132).

Згідно висновку експерта № 1566 від 12 січня 2018 року на чоловічих трусах, вилучених 05 грудня 2017 року під час огляду місця події, клітини особи жіночої статі не виявлені. Статева належність крові не визначена через недостатню кількість її ферментних елементів. При серологічному дослідженні слідів крові та поту виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Змішані сліди крові та поту на чоловічих трусах могли походити від особи (осіб), груповій властивості крові якої (яких) характерні виявлені антигени А,В,Н. Або можливе походження цих слідів за рахунок зміщування її від декількох осіб з різним сполученням виявлених антигенів. І, у такому разі, не виключається можливість походження крові на чоловічих трусах від потерпілої ОСОБА_12 , беручи до уваги її групу крові ( а.п.135-138).

Згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричного експертизи № 98 від 24 травня 2018 року у ОСОБА_11 у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв, і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розусмової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Під час інкримінованого йому діяння він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні ОСОБА_11 повідомляв суду про застосування до нього з боку працівників поліції фізичного насилля при затриманні, що не знайшло свого підтвердження. Судом вживались заходи щодо їх перевірки та встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_16 від 18 травня 2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 за заявою ОСОБА_11 закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події суспільно небезпечного діяння, при яких ОСОБА_11 05 грудня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні недобудованої будівлі, розташованої у дворі будинків АДРЕСА_5 погрожуючи застосуванням фізичного насилля, а також застосовуючи фізичне насилля до малолітньої потерпілої ОСОБА_12 задовольнив свою пристрасть неприроднім способом.

Тож, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрозами його застосування, вчинене щодо малолітньої.

Разом з тим, суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту 07 грудня 2017 року за участю ОСОБА_11 як недопустимий доказ, оскільки згідно висновку експерта № 98 від 24.05.2018 року, ОСОБА_11 як в момент вчинення діяння так і в даний момент не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (а.п.103-105).

При цьому, судом також не приймається до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 1446 від 13 грудня 2017 року, згідно якого ОСОБА_11 в період часу відповідний інкримінованого діяння хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, або іншим хворобливим станом, не страждав. Виявляв легку розумову відсталість, ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_11 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, або іншим хворобливим станом не страждає. Виявляє легку розумову відсталість, ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) ОСОБА_11 не підпадає. У застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує, оскільки вказаний висновок має протиріччя з описовою частиною, в якій вказано про те, що під час проведення судово - психіатричної експертизи (по іншому кримінальному провадженню акт СПЕ №1099 від 21.09.2017 року) ОСОБА_11 не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними та він суперечить висновку експерта № 98 від 24 травня 2018 року.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд, відповідно до ст. 94 КК України, може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним, посиленим або суворим наглядом.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частини 3-5 ст. 94 КК тип психічного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Згідно ч.5 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

З урахуванням наведеного, оцінюючи характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_11 щодо малолітньої потерпілої; високу суспільну небезпечність ОСОБА_11 для оточуючих; враховуючи категоричну позицію законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка наполягала на суворому покаранні для останнього; а також непоправні наслідки у вигляді глибоких душевних страждань малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ; суд, не погоджуючись з висновком експерта №98 від 24.05.2018 року щодо режиму закладу з надання психіатричної допомоги; приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах суворого нагляду.

Крім того, відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені ч.1 ст. 508 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

ОСОБА_11 у даному кримінальному проваджені обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установам виконання покарань (№6)» в Донецькій області. Проте враховуючи, що ОСОБА_11 за своїм психічним станом, відповідно до висновку експерта № 98 від 24 травня 2018 року не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, і характером вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, становить небезпеку для суспільства; йому необхідно змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до комунального лікувально - профілактичного закладу « Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» до набрання ухвали суду законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню, відповідно до ст.ст. 122-124 КПК України не має.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ст.ст.503, 511, 512, 513, 369, 372, 392, 395 КПК України, ст.ст.19, 92-94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

До набрання ухвали суду законної сили змінити ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області на поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Комунального лікувально - профілактичного закладу « Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська».

Контроль за зміною запобіжного заходу покласти на процесуального керівника в даному кримінальному провадженні.

Речові докази:

скляний предмет із загостреним кінцем; змиви рук та пальців ОСОБА_11 , зразки крові ОСОБА_11 ; зразок крові малолітньої ОСОБА_12 , змиви та витяжки отримані під час судово- цитологічних досліджень, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знищити;

- натільну жіночу білизну, шарф білий, кофту рожеву, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ;

- чоловічі труси із джинсовими брюками, куртку чоловічу, кросівки чоловічі, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути ОСОБА_11 ;

- DVD диски із відеофайлами проведення слідчих дій - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Судді: