пр. № 1-кп/759/1298/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000675, внесеного 27.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Андріївка Макарівського району Київської області, громадянки України, яка працює на посаді секретаря керівника у ТОВ "АТП Стріла", зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:

10.05.2018 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована по вул. Чигоріна в м. Києві, на землі побачила та підібрала пенсійне посвідчення по інвалідності 2 грп. інвалід армії серії НОМЕР_1 , видане 17.05.2016 Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_6 та з метою підробки пенсійного посвідчення залишила його собі, щоб в подальшому вклеїти свою фотокартку із своїм зображенням та використовувати його для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Продовжуючії свої злочинні дії, ОСОБА_3 , на початку червня 2018 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у будинку за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , взяла пенсійне посвідчення по інвалідності 2 грп. інвалід армії серії НОМЕР_1 , видане 17.05.2016 Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_6 , та поверх вклеєної фотокартки із зображенням раніше невідомої жінки, вклеїла у вказане посвідчення фотокартку із своїм зображенням.

Крім того, 27.06.2018 приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, знаходячись на станції метро "Житомирська" КП "Київський метрополітен" у м. Києві, проходячи через контрольно-пропускний пункт вказаної станції, з метою безоплатного проїзду в громадському транспорті, пред`явила завідомо підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 17.05.2016 Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_6 , тим самим використала завідомо підроблений документ, що надав право безоплатного проїзду та після чого, була запрошена до службового приміщення вказаної станції метрополітену працівником поліції, де у подальшому у ОСОБА_3 було вилучено вказаний підроблений документ.

Згідно довідки №97175 від 19.10.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві не перебуває та пенсію не отримує.

Згідно довідки з Пенсійного фонду України №34678/04-22 від 23.10.2018 пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 виготовлено на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документу, кваліфіковані вірно.

24 жовтня 2018 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вищевказаних діях, та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. ОСОБА_3 роз`яснені вимоги ч. 2 ст. 473, 476 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у проваджені щодо злочинів невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_5 , які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченої ОСОБА_3 , що вона розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання нею винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.ст. 65,70 КК України, та санкціям ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 жовтня 2018 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000675.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речовий доказ по справі, а саме: пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 17.05.2016 Пенсійним фондом України, на ім`я ОСОБА_6 - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1