УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП України в Житомирській області ОСОБА_3 про надання доступу до речей та документів, винесене у кримінальному провадженні 0000017 від 10.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.366 КК України та додані до нього матеріали,-

встановив:

Слідчий звернувся з клопотанням, де зазначено, що згідно ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та протоколу допиту заявниці, в 2002 році її чоловіком, ОСОБА_5 , на підставі укладених з ОСОБА_6 договору дарування частини жилого будинку від 16.03.2002 та договору дарування земельної ділянки від 16.03.2002 у приватну власність було набуто частину будинку площею 20,4 кв. м. (у складі коридору 3-1, кухні 3-2 та жилої кімнати 3-3) та земельну ділянку загальною площею 0,0075 га, що розташована по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки - :11:014:0033).

Право власності на вищевказану земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №789500. Інших співвласників земельної ділянки за вищевказаним кадастровим номером в державному акті не зазначено.

Однак, через два дні по отриманню вищевказаного державного акту на право власності на землю, до ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_7 , що працювала на той час в ІНФОРМАЦІЯ_1 та попросила принести державний акт для оформлення земельної ділянки. В подальшому, даний державний акт останній, за її словами, тривалий час не повертали.

Вказаний державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №789500 отримано ОСОБА_4 в Управлінні регулювання земельних відносин лише в 2007 році, проте останній був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №27 від 06.06.2007, крім того містив невідповідності з первісним державним актом за цим номером. Зокрема, серед співвласників даної земельної ділянки зазначено ОСОБА_8 із земельною ділянкою площею 0,0125 га, ще 0,1113 га належить до не переданих у власність земель.

25.09.2006 ОСОБА_6 з ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку (об`єкту незавершеного будівництва) та земельної ділянки, за умовами якого покупцю передано незакінчений будівництвом житловий будинок (об`єкт незавершеного будівництва) та земельну ділянку площею 125 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_8 продав дану земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу від 31.07.2013, зареєстрованого в реєстрі за №2562.

Крім того, в грудні 2014 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 мною отримано ще один державний акт на право власності на цю ж земельну ділянку серії ЯБ №549403, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі №42 від 28.03.2006.

Згідно цього акту до співвласників земельної ділянки за кадастровим номером :11:014:0033 віднесено ОСОБА_5 (площа земельної ділянки - 0,0075га) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (площа земель 0,012 га).

На підставі наведеного, ОСОБА_4 вважає, що вищевказані дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 є такими, що містять ознаки кримінального правопорушення та були спрямовані на позбавлення її законних прав на земельну ділянку шляхом підроблення документації із землеустрою.

Також, в ході досудового розслідування стало відомо про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали договір дарування частини житлового будинку та частини земельної ділянки у приватного нотаріуса ОСОБА_10 від16.03.2002 року та зареєстровано в реєстрі №130 та №133.

Матеріали зазначених справ можуть містити правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки всіх учасників спору, висновки та матеріали земельно-технічних експертиз, інші документальні докази, подані сторонами щодо правомірності використання ними земельних ділянок, що мають визначальне значення для встановлення наявності ознак кримінального правопорушення при виділенні у власність ІНФОРМАЦІЯ_4 вищевказаних земельних ділянок.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.
На підставі ч.2 ст. 163 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебували речі та автомобіль, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх змін, переховування або знищення.
Оскільки учасники кримінального провадження не заявили клопотання про застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду цього клопотання, тому слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України визнав можливим не застосовувати технічні засоби фіксування під час розгляду даного клопотання.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 7 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Беручи до уваги в викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність отримання доступу до документів та їх вилучення, оскільки вони мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених документах, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 162, 163 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчому слідчої групи Житомирського ВП ГУ НП у Житомирській області та за письмовим дорученням прокурора або слідчого працівникам УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 , а саме повного пакету документів, які були подані для оформлення договору дарування частини земельної ділянки, який зареєстровано за №133 від 16.03.2002 року, з можливістю отримання їх належним чином завірених копій.

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, може бути постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1