Справа № 419/173/17
Провадження № 11-кп/782/86/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 ,за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , поданими на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 10 січня 2018 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Штормове Новоайдарського району Луганської області, має громадянство України, раніше був засуджений:

21.07.2016 року за вироком Біловодського районного суду Луганської області за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн,

мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишений ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислений з 10 січня 2018 року, зараховано у строк відбування покарання період попереднього утримання з 30 листопада 2016 року по 09 січня 2018 року включно; період з 30.11.2016 по 20.06.2017 обчислений відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-8 від 26.11.2015 року.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 2 127 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що 26 листопада 2016 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , де спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та своєю матір`ю ОСОБА_13 , вживав спиртні напої.

Під час раптово виниклої сварки, на підгрунті особистих неприязних стосунків між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 останній, діючи уминсно, із наміром, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком у обличчя ОСОБА_11 , від чого той втратив рівновагу на впав із стільця на підлогу.

Після цього ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 багаточисельні удари ногами та кулаками по обличчю, у ділянку тулуба, витягнув потерпілого за поріг будинку та залишив на сходах ганку, де той деякий час залишався, після чого самостійно вийшов із двору.

Пройшовши приблизно 50 метрів по вул. Шкільній с. Штормове, ОСОБА_11 впав на землю і помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 212 від 07.12.2016 року, причиною смерті ОСОБА_11 явилась тупа поєднана травма голови, тулуба, кінцівок з багаточисельніми переламами ребер, пошкодженням внутрішніх органів, які супроводились розвитком травматичного шоку.

Виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворились незадовго до смерті, у результаті не менш, ніж сімнадцяти ударних впливів тупим твердим предметом і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у причинному зв`язку із смертю потерпілого.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Вважає, що висновки суду першої інстанції є необгрунтованими внаслідок неповноти судового розгляду щодо його, ОСОБА_8 , причетності до смерті ОСОБА_11 .

Зокрема, судово-медичний експерт не встановив, чи міг потерпілий, отримавши не менше сімнадцяти тілесних пошкоджень внутрішніх органів, самостійно пересуватись, оскільки тіло ОСОБА_11 було знайдено на відстані 50 метрів від будинку; судово-медичний експерт не дав відповіді, чи сумісні завдані тілесні ушкодження потерпілому із життям.

Обвинувачений зазначає, що у вироку суд не навів пояснень свідка ОСОБА_13 , але,

зазначив, що вона була у стані алкогольного сп`яніння та не пам`ятала обставини подій, хоча дані протоколу слідчого експерименту за її участю від 28.11.2016 визнані допустимим доказом.

ОСОБА_8 стверджує, що дійсно завдавав ударів ОСОБА_11 , але непричетний до його смерті, оскільки у висновках судово-медичної експертизи відсутня вказівка на час настання смерті.

Не встановлено, якими саме предметами або речами заподіяні тілесні ушкодження.

Звертає увагу на те, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання ( участь у проведенні АТО, знаходження на утриманні матері похилого віку), суд міг застосувати приписи ст. 69 КК України та призначити йому покарання, менше від найнижчої межі санкції ч.2 ст. 121 КК України.

У апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оскаржуючи фактичних обставин справи, правильності юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 , доведеності провини у скоєному, просить вирок суду скасувати у частині призначеного покарання внаслідок його м`якості та невідповідності тяжкості скоєного кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Посилається на те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я потерпілого, завдаючи йому тривалий час тілесні ушкодження та користуючись безпорадним станом ОСОБА_11 та відсутності спротиву.

ОСОБА_8 є раніше засудженою особою, у скоєному не розкаявся, не має джерел прибутку, місця роботи.

Під час апеляційного розгляду матералів кримінального провадження були вислухані:

-обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу обвинуваченого у повному обсязі викладених доводів, просили застосувати до ОСОБА_8 вимоги ст. 69 КК України, та заперечували проти апеляційних вимог прокурора у кримінальному провадженні;

-прокурор відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ;

-потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що провина його у умисному спричиненні ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть, підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду, зокрема

показаннями безпосереднього свідка подій ОСОБА_12 , який суду пояснив, що бачив, як під час спільного вживання спиртних напоїв із ОСОБА_14 , його матір`ю ОСОБА_13 , та ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи, як і інші, у стані алкогольного сп`яніння, декілька разів, через проміжки часу, бив ОСОБА_11 кулаком по голові, повалював на підлогу і бив по тулубу ногами, а той не спричиняв спротиву. Зрозумівши, що треба іти, він покинув дім ОСОБА_8 і бачив ОСОБА_11 , який сидів на ганку, зігнувшись, у напівлежачому стані, але був живий;

даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , де свідок надав аналогічні пояснення, підтвердивши їх на місці події ( а.п.82-86 т.2);

показаннями, даними суду свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтвердили, що знайшли труп ОСОБА_11 наприкінці листопада 2016 року, на узбіччі дороги, навпроти дому ОСОБА_8 ;

даними протоколу огляду місця події від 26 листопада 2016 року ( а.п. 8-12 т.2), відповідно до якого на узбіччі вул. Шкільної с. Штормове Луганської області був виявлений труп ОСОБА_11 , із наявними тілесними ушкодженнями;

даними досліджених судом протоколів огляду місця події від 26.11.2016 та 27.11.2016 ( а.п. 27-30 т.2,35-30 т.2), відповідно до яких у домоволодінні АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , були знайдені та зафіксовані на сходинках ганку, на кухні, на поверхні ванни, , стінах, холодильнику, ганчірках, одежі ОСОБА_8 плям крові, яка, відповідно до висновку судової імунологічної експертизи № 307 від 23.12.2016 року ( а.п. 123-127 т.2) належить ОСОБА_11 і не належить ОСОБА_8 ;

даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , яка на місці подій розповіла та показала, яким чином її син, ОСОБА_8 , наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 ( а.п. 76-81 т.2);

даними протоколу слідчого експерименту від 29.11.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 ( а.п. 114-116 т.2), згідно з яким ОСОБА_8 , у присутності двох понятих надавав пояснення та зазначав на місці подій про обставини нанесення ним ударів ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, їх локалізацію, та місце знаходження під час нанесення ударів ОСОБА_11 ;

даними судово-медичної експертизи № 212 від 07.12.2016 року, № 212/1-2017 від 13.01.2016 ( а.п. 17-20, 137-139 т.2), відповідно до висновків якої ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден підщелепної області у центрі, синців на верхньому та нижньому повіках дівого ока із поширенням на ліву щоку, на верхньому та нижньому повіках правого ока, на передній поверхні грудної клітини зліва у проекції 2-4 ребер, на лівій бічній стінці живота, зовнішньої поверхні лівого плеча у середній третині, на задньовнутрішній поверхні лівого плеча у середній та нижній третині, на тильній поверхні правої кісті,

зовнішній поверхні правого та лівого стегна у середній третині, крововилив у м`які покрови голови у лівій лобно-скроневій області, крововилив під оболонки і у тканину головного мозку, перелами 3-10 ребер зліва по середньо-пахвовій лінії з пошкодженням пристінної плеври і тканини лівої легені з крововиливами у міжреберні м`язи, перелами 5-7 ребер справа по передньо-пахвовій лінії без пошкодження пристінної плеври з крововиливами у міжреберні м`язи, множинні розриви печінки.

Всі ушкодження утворені незадовго до настання смерті у результаті не менше 17 ударних впливів тупим твердим предметом (предметами), могли бути утворені відповідно до обставин, зазначених у слідчих експериментах за участю свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,підозрюваного ОСОБА_8 , і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живої особи, які перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті.

Причиною смерті ОСОБА_11 є тупа поєднана травма голови, тулуба, кінцівок з багаточисельними переламами ребер,пошкодженням внутрішніх органів, які супроводжувались розвитком травматичного шоку.

Колегія суддів вважає,що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, у тому числі, і показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який не визнав своєї провини, та, докладно мотивуючи та аналізуючи свої висновки, надав правильну юридичну кваліфікацію діям обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_17 про непричетність його до смерті ОСОБА_11 , неповноти та неправильності висновків судово-медичної експертизи, неповноти проведеного судового розгляду справи колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, відповідно до показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та самого ОСОБА_8 встановлено подію того, що 26 листопада 2016 року, під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 неодноразово, із перервами, наносив численні удари кулаками та ногами у життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_11 , не зустрічаючи відповідного спротиву.

Ці показання свідків, які вони підтвердили і під час проведених за їх участю слідчих експериментах, аналогічні та збігаються за змістом, доповнюючи у деталях показання самого ОСОБА_8 щодо обставин та способу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 потерпілому та подальших його дій по залишенню побитого ОСОБА_11 на сходах ганку будинку.

Висновками судово-медичних експертиз встановлено, що виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли бути спричиненими за обставин, які зазначили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, висновки судово-медичної експертизи № 212 від 27.11.2016 свідчать про те, що смерть ОСОБА_18 наступила за 20-24 години до моменту дослідження трупа, тобто, відповідно 26 листопада 2016 року , тобто, добу, коли ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

П.4 висновків зазначеної експертизи зазначає, що після спричинення всіх тілесних ушкоджень смерть потерпілого могла настати через проміжок часу, відразований десятками хвилин.

Це відповідає показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які знайшли труп ОСОБА_11 за 50 метрів від будинку ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції належним чином дослідив усі зібрані докази, проаналізував їх у сукупності, перевірив їх належність та допустимість та належним чином умотивував свої висновки щодо доведеності провини ОСОБА_8 у скоєному.

Підстав вважати судовий розгляд кримінального провадження неповним колегія суддів не має.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 особі обвинуваченого та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до змісту положень статті 50 КК України, покарання за вироком суду, з поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання хоча і визначив, що ОСОБА_8 як раніше засуджена особа,скоїв у стані алкогольного сп`яніння нове умисне тяжке кримінальне правопорушення, не визнав своєї провини, має задовільну характеристику з місця проживання, є учасником бойових діях, але недостатньо врахував ці обставини при призначенні фактично мінімального розміру покарання за санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Таке покарання , на думку колегії суддів, хоч і не виходить за межі, встановлені ч.2 ст. 121 КК України, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через його м`якість, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції у частині призначення покарання та ухвалення судом апеляційної інстанції нового вироку, відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 420 КПК України, із призначенням ОСОБА_8 більш суворого покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання відповідно до положень ст. 65 КК України, колегія суддів, прийняв до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_6 , враховує що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, яке мало наслідками позбавлення життя іншої людини, спосіб та обставини його скоєння, відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, посередню характеристику за місцем проживання.

Колегія суддів не визнає у якості обставини, що пом`якшує покарання, зазначену судом першої інстанції участь ОСОБА_8 у проведенні антитерористичної операції, оскільки у цей термін він був засуджений 21.07.2016 року за вироком Біловодського районного суду Луганської області за ч.4 ст. 407 КК України, тобто, за злочин проти порядку несення військової служби.

Обставиною, що обтяжує покарання, визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 407, 414, п.2 ч.1 ст. 420 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити у повному обсязі, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 10 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 08 (вісім) років.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а для ОСОБА_8 , який тримається під вартою, у той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3