Справа № 158/493/18
Провадження № 1-кп/0158/65/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1

при с е к р е т а р і ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000893 від 09.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

09.11.2017 року близько 12 год., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, рухаючись крайньою правою смугою по автомобільній дорозі Н 22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» в напрямку м. Луцьк, з одностороннім рухом, перебуваючи на 130 км автодороги, здійснюючи маневр перестроювання на ліву смугу з метою розвороту, маючи об`єктивну можливість виявити інші транспортні засоби, котрі рухаються позаду нього в напрямку м. Луцьк, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого не впорався з керуванням свого транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, під керуванням ОСОБА_6 , котрий рухався по лівій смузі руху в напрямку м. Луцьк.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1243 від 21.12.2017 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої малогомілкової кістки без зміщення, закритого підголовчатого перелому 5-ї плюснової кістки правої ступні без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння переломів необхідний час більше 21-ї доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 п. п. 9.2 б, 9.4, 10.1, 10.3 ПДР України, а саме:

- п. 9.2 водій повинен подавати світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом;

- п. 9.4 подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав пояснення що до обставин його вчинення, які відповідають обставинам встановленим у кримінальному провадженні. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засіданні не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, у зв`язку з чим, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.10.2018 року на ОСОБА_7 накладено грошове стягнення. З врахуванням похилого віку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності потерпілого ОСОБА_7 .

Крім повного визнання своєї вини у інкримінованому злочині обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.01.2018 року, відповідно до якого останній детально показав про обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- висновком експерта № 1243 від 21.12.2017 року, відповідно до якого було встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 , які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та обставини їх спричинення;

- висновком інженерно-транспортної експертизи № 91 від 22.02.2018 року, відповідно до якого в заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повинен був завчасно до початку перестроювання подати сигнал про намір виконання маневру, безпосередньо перед початком маневру переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу автомобілю марки «ВАЗ-21099» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в суміжному раді ліворуч.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в порушенні правил дорожнього руху, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і виходячи з вимог Кримінального закону про справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію покарання, суд вважає необхідним взяти до уваги сукупність обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинений ним злочин є необережний та беручи до уваги характер допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд призначає ОСОБА_4 необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання вчинення ним нових злочинів, покарання у виді штрафу та призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 572 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст. ст.373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу розміром двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судові витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 572 грн.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, який повернуто на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , залишити останньому;

- автомобіль марки «ВАЗ 21009», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, який повернуто на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити останньому;

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими - в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1