Справа № 738/76/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/471/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

На ухвалу суду захисником адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений також подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд 1 інстанції зазначив, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення вiд відбування покарання є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання він, хоч і відбув встановлену законом частину строку призначеного покарання, проте не довів своє виправлення, оскільки на даний час має діюче стягнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, режиму утримання не порушував, розпорядку дня дотримувався, працевлаштований, до роботи відноситься сумлінно, має 8 (вісім) заохочень, приймає участь у роботах з благоустрою установи, став на шлях виправлення. Відомості про його негативну поведінку відсутні. Спостережна комісія Менської райдержадміністрації не заперечувала проти застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Отримане в лютому 2018 року засудженим стягнення оскаржено останнім до Менської місцевої прокуратури, станом на 01.03.2018 року відповідь з даного приводу не отримана. На думку апелянта, враховуючи, що Мажара став на шлях виправлення, відбув встановлену законом частину строку призначеного покарання, то він заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений вказує, що він відбув встановлену законом частину строку покарання, поведінкою довів своє виправлення, про що вказано в характеристиці установи. У нього наявні подяки та відсутні стягнення. Він постійно приймає участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки. Крім того, адміністрація установи МВК-91 задовольнила його пільгу по ст. 81 КК України. За час відбування покарання він був працевлаштований. Зазначає, що судом належним чином не враховано те, що з 2015 року по день звернення до суду з даним клопотанням він не притягувався до дисциплінарних стягнень. На даний час має одне непогашене стягнення, яке оскаржив у судовому порядку. Також має 7 заохочень.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора та представника установи відбування покарання, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді клопотання дотримався даних вимог закону, належним чином дослідив всі необхідні умови для умовно-дострокового звільнення засудженого та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами, зокрема, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, порушував вимоги встановленого порядку відбування покарання та на даний час має непогашене стягнення (а.п. 44-65).

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, а також те, що він має діюче стягнення, тому доводи апелянтів про те, що Мажара відбув встановлену законом частину строку покарання, працевлаштований, має заохочення і тому до нього повинно бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, апеляційним судом вважається недостатнім для застосування умовно-дострокового звільнення. Дані щодо заохочень та працевлаштованість мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4