АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15листопада 2017 року частково задоволено апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 . Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасовано. Клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2017 року з визначенням застави у розмірі 625 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становив 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок,у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягав звільненню з-під варти.
У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти, на нього були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
17вересня 2018 року на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15листопада 2017 року.
В поданій заяві останній просить роз`яснити резолютивну частину даної ухвали в частині того, з якого часу (хвилини, години, дата, подія тощо) починають діяти встановлені судом для ОСОБА_7 обов`язки та на який період (час) судом на ОСОБА_7 були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки без зазначення точного часу (у годинах і хвилинах) та з з настанням якої саме події (внесення застави або звільнення з-під варти) починають діяти обов`язки, а отже неможливо визначити (розрахувати) час, згідно ч.6 ст. 194 КПК України, зі спливом якого закінчується строк дії таких обов`язків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та проаналізувавши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява про роз`яснення ухвали апеляційного суду задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.
Статтею 419 КПК України передбачено вимоги до змісту ухвали суду апеляційної інстанції.
Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області 15 листопада 2017 року було розглянуто апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів, до 24 грудня 2017 року з визначенням застави у розмірі 5 000 000 гривень. За результатами розгляду цих апеляційних скарг вищевказану ухвалу слідчого судді було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2017 року з визначенням застави у розмірі 625 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становив 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягав звільненню з-під варти.
На думку колегії суддів, з урахуванням вказаних вимог закону ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року постановлена у відповідності до вимог ст. ст. 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, в її мотивувальній частині зазначені мотиви прийнятого рішення, у висновках містяться посилання на відповідні норми кримінального процесуального закону, а резолютивна частина цього судового рішення містить чіткий висновок, є зрозумілою і не містить будь-яких положень, які можуть викликати суперечності стосовно її розуміння або виконання.
Так, дана ухвала апеляційного суду цілком відповідає приписам норми ст. 196 КПК України відносно ухвали про обрання запобіжного заходу, також в ній чітко визначено дату закінчення дії ухвали у відповідності до вимог частини четвертої зазначеної норми Закону, розмір застави згідно з частиною 5 ст. 182 КПК та обов`язки з числа, передбачених ст. 194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного в разі внесення застави та наслідки їх невиконання, як цього вимагають положення ч.3 ст. 183 КПК України, що в даному випадку кореспондується як з ч.6 ст. 194 КПК України, так і з ч.6 ст. 182, ч.4 ст. 202 КПК України, але в будь-якому разі кримінальне процесуальне законодавство початок виконання покладених на підозрюваного обов`язків пов`язує з моментом звільнення останнього з-під варти внаслідок внесення застави, термін внесення якої законодавчо не обмежений, як і не врегульовано нормами чинного законодавства принцип імперативності визначення в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу точного часу у хвилинах та годинах, з якого починають діяти встановлені слідчим суддею обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а також строк дії даних обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції викладена у ясній і зрозумілій формі, труднощів при її виконанні не викликає і, крім того, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності у її розумінні, не містить, а доводи заяви захисника ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення за своїм змістом не є підставою для його роз`яснення, а ґрунтуються на власному суб`єктивному тлумаченні положень кримінального процесуального закону.
Апеляційний суд зауважує також про усталену практику ЄСПЛ щодо дотримання принципу юридичної визначеності, як одного з аспектів верховенства права.
Так, ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» у п. 40 рішення зазначив «Суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
За таких обставин в задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали апеляційного суду необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 376, 380, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15листопада 2017 року, якою скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3