Справа №621/3064/18
Пр. №1-кс/621/943/18
Ухвала
Іменем України

06 листопада 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 05.11.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в :
Слідчий ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 05.11.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, металевий куток довжиною 1,5 метри, який було вилучено в ході огляду місця події 04.11.2018 року, який проводився на відкритій ділянці території, поблизу вул. 2-ї Рябушинської в с. Таранівка Зміївського району Харківської області.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 04.11.2018 приблизно о 12 годині, невстановлена особа перебуваючи на відкритій земельній ділянці розташованої поблизу вул. 2-ї Рябушанської в с. Таранівка Зміївського району Харківської області грубо порушуючи громадський порядок супроводжуючи особливою зухвалістю пошкодив трактор з номерним знаком НОМЕР_1 у корпусі зеленого кольору та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наступного дня, відомості за даними фактами було внесено слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Оглядом місця події від 04.11.2018 року, на відкритій ділянці території поблизу вул. 2-ї Рябушанської в с. Таранівка Зміївського району Харківської було виявлено та вилучено: металевий куток довжиною 1,5 м.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 побачив, що в сторону трактору наближається гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого металевий предмет довжиною приблизно 1,5 - 2 метри. ОСОБА_7 металевим кутком пошкодив всі вікна вищевказаного трактору та спричинив йому тілесні ушкодження.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що приблизно о 12 годині 10 хвилин побачив, що в сторону трактору наближається гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого металевий предмет довжиною приблизно 1,5 - 2 метри. ОСОБА_7 металевим кутком пошкодив всі вікна вищевказаного трактору та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Приймаючи до уваги обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучене в ході огляду місця події майно, а саме, металевий куток довжиною 1,5 м. може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить задовольнити клопотання.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на розгляд клопотання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Учасники процесуальної дії не наполягали на застосуванні технічних засобів фіксування судового процесу. Тому, судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 05.11.2018 року до ЄРДР за № 0001002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, 04.11.2018 приблизно о 12 годині, невстановлена особа перебуваючи на відкритій земельній ділянці розташованої поблизу вул. 2-ї Рябушанської в с. Таранівка Зміївського району Харківської області грубо порушуючи громадський порядок супроводжуючи особливою зухвалістю пошкодив трактор з номерним знаком НОМЕР_1 у корпусі зеленого кольору та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості за даними фактами було внесено слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Оглядом місця події від 04.11.2018 року, на відкритій ділянці території поблизу вул. 2-ї Рябушанської в с. Таранівка Зміївського району Харківської було виявлено та вилучено: металевий куток довжиною 1,5 м. Показами свідків встановлено, що приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 побачили, що в сторону трактору наближається гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого металевий предмет довжиною приблизно 1,5 - 2 метри. ОСОБА_7 металевим кутком пошкодив всі вікна вищевказаного трактору та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Метою накладання арешту на майно: металевий куток довжиною 1,5 м., вилучений 04.11.2018 року при огляді місця події - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, а також може бути використаним як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 04.11.2018 року майно, а саме металевий куток довжиною 1,5 м.
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1