Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/59/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000621 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Олевська, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої АДРЕСА_1 , в силу п.5 ч.1 ст. 89 КК України є раніше не судимою,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
28 серпня 2013 року, об 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , будучи на кухні зазначеного будинку, де на ґрунті виниклих неприязних відносин, з приводу зловживання спиртними напоями між нею та потерпілим ОСОБА_7 , виник конфлікт, в ході якого обвинувачена усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар металевою сковорідкою в область волосистої частини голови свого співмешканця ОСОБА_7 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які тканини голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, крововиливів дрібно точкових в речовину головного мозку, які по механізму свого утворення являються закритою черепно-мозковою травмою та відповідно до висновку експерта за № 2912/44 від 23.10.2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні інтенсивної терапії Житомирської обласної лікарні помер.

Смерть ОСОБА_7 , настала від крововиливу під оболонки та в речовину головного мозку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України не визнала, та надала суду показання, підтвердивши те, що вона співмешкала з ОСОБА_7 , з яким у них часто виникали сварки та бійки у зв`язку із зловживанням спиртних напоїв нею та ревнощами ОСОБА_7 , до інших чоловіків.

Так 28.08.2013 року вона перебувала у будинку АДРЕСА_2 , який належить її співмешканцю ОСОБА_7 .. Об 05.00 годині цього ж дня до вказаного будинку прийшов ОСОБА_8 , який приніс цигарки та пляшку горілки, вони разом випивали на кухні. Біля 07.00 години, цього ж дня до них прийшов ОСОБА_9 , якому ОСОБА_8 , давши гроші відправив купити ще спиртного, і повернувшись ОСОБА_9 , випивши з ними спиртного біля 09.00 годині пішов на роботу, а вона із своєю свекрухою ОСОБА_10 , пішли на базар, повернувшись із базару, вона і ОСОБА_10 , зайшли до будинку ОСОБА_7 , де у спальній кімнаті був ОСОБА_7 , із ОСОБА_8 , вони випивали. Після чого вона з ОСОБА_10 , пішли до будинку останньої, де випили 0.25 л., горілки та об 14.00 годині вона прийшла до будинку ОСОБА_7 , на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , сидів у веранді будинку, лице у нього вже було побите. Вона запитала ОСОБА_7 , «що сталося», на що останній відповів «це ОСОБА_11 ». Тоді вона пішла до ОСОБА_8 , який їй повідомив, що він ударив ОСОБА_7 , і не один раз. В цей же день вона залишилася у ОСОБА_8 , і повернулася до будинку ОСОБА_7 , за вказаною адресою лише 30.08.2013 року, об 05.00 годині. Прийшовши на АДРЕСА_2 , двері будинку їй відкрив ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , у будинку не було. Підлогу у будинку АДРЕСА_2 , вона не мила. ОСОБА_7 , вона не била взагалі, і будь-яких тілесних ушкоджень не наносила. На досудовому слідстві вона дійсно вказувала, що вдарила ОСОБА_7 , у кухні металевою сковорідкою по голові, але від цих показів відмовляється і повідомляє суду, що вона себе оговорила, оскільки на неї був психологічний тиск зі сторони працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області. До прокуратури Олевського району із заявою, з приводу неправомірних дій щодо неї з боку працівників Олевського РВ УМВС України в Житомирській області не зверталася. Під час досудового розслідування їй пропонувалося найняти або призначити захисника, але вона відмовилась. Заявлені до неї цивільні позови прокурора Олевського району та потерпілої ОСОБА_10 , не визнає.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою своєї вини у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , її винність у даному кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин підтверджується наступними доказами, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 , надала суду показання про те, що вона є матір`ю ОСОБА_7 . Її покійний син ОСОБА_7 , за життя співмешкав із ОСОБА_6 , вони обоє зловживали спиртними напоями, з цього приводу часто билися. Крім того ОСОБА_6 , постійно зраджувала її сину із ОСОБА_8 , і на цьому ґрунті породжувались бійки між ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , але вони все одно проживали разом.

Так, 28.08.2013 року, об 09 годині 00 хвилин вона із ОСОБА_6 , сходили до Олевського кооперативного ринку, після чого зайшли до будинку сина ОСОБА_7 , що розташований по АДРЕСА_2 . У будинку був син на тілі та обличчі якого будь яких тілесних ушкоджень не було та ОСОБА_8 , вони випивали у спальній кімнаті. Після чого вона з ОСОБА_6 , пішли до неї, де випили 0.25 л., горілки та біля 14.00 годині ОСОБА_6 , пішла від неї до ОСОБА_7 , на АДРЕСА_2 . Цього дня вона ОСОБА_6 , більше не бачила.

29.08.2013 року, об 19.00 годині вона, проходячи повз будинок сина ОСОБА_7 , побачила, що у будинку сина горить світло, двері були відчинені навстіж. Зайшовши до середини будинку вона побачила сина, який лежав на підлозі зальної кімнати будинку лицем догори, у нього на губах була піна, було припухле обличчя і ніс був опухлим та обличчя було в крові. Викликала швидку та попросила ОСОБА_12 , побути в будинку. При цьому зазначає, що коли вона зайшла до будинку сина, бачила краплі крові на підлозі у залі, крові у кухні не бачила, оскільки підлога була вже вимита. 29.08.2013 року ОСОБА_6 , у будинку сина не було, і 30.08.2013 року, об 03.00 годині, коли вона прийшла із лікарні ОСОБА_6 , у будинку сина також не було. Просить суд обрати до ОСОБА_6 , суровий вид та міру кримінального покарання, позбавивши останню волі.

Представник позивачки ОСОБА_10 , та потерпілий ОСОБА_5 , заявлений позов ОСОБА_10 , підтримав повністю та просить суд задовольнити позовні вимоги його довірительниці ОСОБА_10 , із підстав що наведено у позовній заяві та надав покази про те, що як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 , зловживали спиртними напоями, часто вчиняли бійки. Завдано смерті єдиному сину потерпілої ОСОБА_10 , і нехай винна особа відповідає за вчинене та відшкодує заподіяну шкоду ОСОБА_10 як матеріальну так і моральну.

Свідок ОСОБА_9 , у судовому засіданні надав суду свідчення про те, що він 28.08.2013 року, об 07.00 годині, зайшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , попросити закурити у останнього. У будинку в цей час були ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , який давши йому гроші відправив його купити спиртного, і повернувшись він випивши з ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , спиртного, біля 09.00 годині цього ж дня пішов на роботу. Біля 22 години цього ж дня він заходив до будинку ОСОБА_13 і бачив, що він був сам і лежав на дивані та спав. На наступний день він дізнався від сусідів про те що ОСОБА_7 , побито та він знаходиться у лікарні.

Свідки ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , у судовому засіданні надали суду аналогічні свідчення із яких слідує, що вони в серпні місяці 2013 року, який був день не пам`ятають, біля 22.00 години зайшли до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , де останній лежав на боку на дивані. Вони його покликали, але він не вставав, тоді вони подумавши, що ОСОБА_7 , спить п`яний, вийшли із будинку. Близько до ОСОБА_7 , вони не підходили, тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , не бачили. Крім ОСОБА_7 , у його будинку нікого не бачили.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , надав суду свідчення, про те, що йому відомий ОСОБА_7 , який проживав у будинку АДРЕСА_2 та проживав з ОСОБА_6 де між ними часто виникали сварки. Щодо події яка мала місце в будинку ОСОБА_17 28.08.2013 року то йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні надав суду свідчення про те, що він 28.08.2013 року, об 05.00 годині прийшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , щоб випити із ОСОБА_7 , алкогольних напоїв, які приніс із собою. Він та ОСОБА_7 , випивали. Біля 07.00 годині, цього ж дня до ОСОБА_7 , прийшов ОСОБА_9 , покурити, він дав останньому гроші та відправив ОСОБА_9 , купити ще спиртного, і повернувшись ОСОБА_9 , випивши з ними спиртного біля 09.00 годині пішов на роботу. При вживані спиртного він та ОСОБА_7 , пригостили ОСОБА_6 та ОСОБА_10 і вони десь пішли. Він та ОСОБА_7 , залишилися удвох та продовжували випивати, перейшовши до спальної кімнати, і в цей час ОСОБА_7 вилив на нього 100 грамів алкогольних напоїв та хотів нанести йому удар в обличчя, на що він у свою чергу відштовхнув ногою останнього від себе і не пам`ятає чи падав ОСОБА_7 чи ні. Після цього, ОСОБА_7 , запропонував йому вийти покурити та після перекуру він пішов до місця свого проживання. Будь-яких пошкоджень на обличчі ОСОБА_7 , не було і ударів по голові ОСОБА_7 він не наносив. Цього ж дня, підвечір, який був час не пам`ятає до нього прийшла ОСОБА_6 , та повідомила його про те, що хтось побив ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 , повідомила йому, що вона повитирала все та витерла кров на підлозі кухонної кімнати будинку ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , попросилася залишитися у нього переночувати, що він дозволив. Перебувала ОСОБА_6 , у нього з 28.08.2013 по ранок 30.08.2013 року.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 надали суду аналогічні показання з яких слідує, що вони 27.12.2013 року були запрошені, як поняті, де у їх присутності у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , розповіла, як вона 28.08.2013 року, об 14.00 годині, у вказаному будинку, в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , взяла в руки металеву сковорідку, яка знаходилася на газовій плиті та якою нанесла удар ОСОБА_7 , в область голови. При цьому показавши всім присутнім де вона знаходилася на кухні зазначеного будинку, де знаходилася сковорідка та показала як саме нанесла удар сковорідкою в голову ОСОБА_7 . При цьому всі слідчі дії були зафіксовані у протоколі слідчого експерименту та на фотоплівку. При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_6 , розповідала та показувала, як саме відбувалася подія у кухонній кімнаті даного будинку 28.08.2013 року, її розповідь та дії були свідомі, добровільні, без будь-якого примусу зі сторони працівників міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав суду показання з яких слідує, що він був присутній під час проведення слідчих дій і сковорідка знаходилась в будинку слідча все записувала та фотографували.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надав суду показання з яких слідує, що поряд з будинком ОСОБА_13 він у кіоску займається підприемницькою діяльністю. Що саме 28.08.2013 року відбувалось у будинку ОСОБА_13 він не бачив. Пізніше від ОСОБА_5 він дізнався, що ОСОБА_22 в лікарні.

Крім того, він ніякої участі у слідчих діях не приймав, а тільки допитувався слідчою як свідок.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 суду показав , що ним проводилась експертиза по трупу ОСОБА_7 і для дослідження брались первина документація, попередні експертизи і на підстави них було виявлено, що на тілі ОСОБА_7 було виявлено не менше три контакти, внаслідок яких були спричиненні тілесні ушкодження.

При проведені експертизи було вивчено механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 і не виключено нанесення тілесних ушкоджень сковорідкою в область голови останнього.

У висновку експерта де зазначено ст..115 КК України була допущена помилка чи так було зазначено у постанови слідчого.

Експертизи проводились не трупа ОСОБА_7 , а за матеріалами, попередніми експертизами трупа ОСОБА_7 .

Протоколами огляду місця події від 30.08.2013 року додатковим від 02.12.2013 року та фототаблицею до їх, із яких слідує, що місцем події є кухонна кімната будинку АДРЕСА_2 , де в цій кімнаті на підлозі, біля ніжки столу, виявлено п`ять крапель бурого кольору схожих на кров, та тріски на яких знаходились плями бурого кольору, які вилучені до Олевського РВ, а також металеву сковороду з прикріплено дерев`яною ручкою, якою ОСОБА_6 нанесла один удар по голові ОСОБА_7 (т.2 а.с. 7-15);

Висновками експерта № 2912/44 від 22.09.2013 року та № 3268/50 від 12.11.2013 року з яких слідує, що ОСОБА_7 29.08.2013 року був швидкою допомогою доставлений в Олевську ЦРЛ.

При судово-медичній експертизи трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді, садна правої тім`яно-потиличної ділянки, крововилив в м`які тканини голови справа, крововилив під тверду мозкову оболонку справа, крововилив під м`яку мозкову оболонку, крововиливи дрібноточковіх в речовину головного мозку по механізму свого утворення являються закритою черепно-мозковою травмою, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю. Інші тілесні ушкодження не перебувають у причинному зв`язку з наслідками смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку (т.1 а.с.128-130, 207-209 ).

Висновком експерта № 4/62 від 20.01.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна волосистої частини голови; крововиливу в м`які тканини голови; крововиливу під тверду мозкову оболонку; крововиливу під м`яку мозкову оболонку; крововиливів дрібноточкових в речовину головного мозку, які по механізму свого утворення являються закритою черепно-мозковою травмою, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, що утворились від дії тупих твердих предметів, що не залишили видових та специфічних ознак. Смерть ОСОБА_7 , настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку. Покази, дані ОСОБА_6 , в ході допиту та слідчого експерименту щодо отримання ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень в ділянці волосистої частини голови не суперечать даним судово-медичної експертизи останнього ( т.1 а.с.215-217).

Висновком експерта № 3268/50 від 07.11.2013 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 , настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку-набухання головного мозку. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий та нападаючий могли знаходитись в будь-якому взаємнорозташуванні та положенні, при якому ділянки ушкоджень доступні для їх нанесення. Покази, дані ОСОБА_8 , в ході допиту та слідчого експерименту щодо отримання ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень в ділянці голови не повністю відповідають даним судово-медичної експертизи останнього (т.1 а.с. 207-209).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2013 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , який показав на місці, як саме він перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 відштовхнув від себе ОСОБА_7 і внаслідок таких дій ОСОБА_7 не могли бути спричинені тілесні ушкодження, які потягли його смерть (т.2 а.с.16-27).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2013 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_6 , яка показала на місці, як саме вона, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 на кухні під час сварки, взяла металеву сковороду та нанесла удар нею по голові ОСОБА_7 ( т.2 а.с. 28-32).

Висновком експерта № 2409/34 від 17.11.2014 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_7 , у вигляді: садна правої тім`яно-потиличної ділянки; крововиливу в м`які тканини голови справа; крововиливу під тверду мозкову оболонку справа; крововиливу під м`яку мозкову оболонку; крововиливів дрібноточкових в речовину головного мозку, могли утворитись внаслідок однократного удару «металевою сковорідкою обвинуваченої ОСОБА_6 », з силою, достатньою для їх утворення, дані тілесні ушкодження знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи їх характер та локалізацію, при самовільному падінні з положення стоячи на тупі тверді предмети (такі як стіл, ліжко, тумба під телевізор, тощо) утворитись не могли (т. 1 а.с.132-136).

Постановою про долучення до справи речей та предметів від 24.01.2014 року відповідно до якої металеву сковорідку чорного кольору вилучену в ході ОМП від 11.12.2013 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.1).

Висновком експерта за матеріалами справи №130 від 14.12.2017 року причиною смерті ОСОБА_7 є важка закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась крововиливами під оболонку і в речовину головного мозку, м`які тканини голови, розвитком лептоменінгіті і ускладнилась набряком-набуханням головного мозку і його здавленням.

Настання смерті постраждалого ОСОБА_7 обумовлено важкістю черепно-мозкової травми і не пов`язано з діями лікарів Олевського ЦРЛ та Житомирської обласної клінічної лікарні.

Важка черепно-мозкова травма постраждалого ОСОБА_7 могла виникнути при обставинах, вказаних обвинуваченою ОСОБА_6 у ході проведення слідчого експерименту за її участю від 27.12.2013 року де вона стверджує, що нанесла удар тупим предметом (сковорідкою) по голові постраждалого ( т.3 а.с. 177-185).

Висновком експерта № 196 від 12.12.2013 року судово-цитологічного дослідження сковороди, вилученої в будинку АДРЕСА_2 слідів крові та клітин не виявлено( т.1 а.с. 195-196).

Висновком експерта № 388 від 28.10.2013 року, згідно до якого було досліджено змиви з дерев`яних трісок, вилучених в будинку АДРЕСА_2 , об. № 1 виявлена кров людини з антигеном А, який властивий антигену крові ОСОБА_7 , то походження крові в об. № 1 від самого ОСОБА_7 , не виключається ( т.1 а.с. 177-179).

Показання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд оцінює критично, як спосіб захисту обвинуваченої з метою уникнення кримінальної відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення. Посилання ОСОБА_6 , та її захисника на те, що вона не вчиняла зазначене кримінальне правопорушення та не наносила удар сковорідкою по голови ОСОБА_7 і докази по кримінальному провадженню, а саме слідчий експеримент здобутий незаконним шляхом, під тиском органів досудового слідства є надуманим та безпідставним, оскільки будь якими доказами не підтверджується, а навпаки спростовується показаннями свідків (понятих) ОСОБА_18 та ОСОБА_19 які показами що будь якого тиску органи досудового розслідування до ОСОБА_6 не застосовували і вона сама розказала та показала у якій спосіб на кухні будинку нанесла удар сковородкою по голові ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до висновків судово-медичничних експертиз на волосистій частині голови ОСОБА_7 було виявлене тільки одне тілесне ушкодження, яке знаходиться в причинному зв`язку із смертю потерпілого і яке саме відповідно до слідчого експерименту спричинила обвинувачена шляхом нанесення ОСОБА_7 сковородою удару по голові.

Із матеріалів кримінального провадження видно, що відомості про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 що спричинили смерть до ЄРДР були внесені по факту кримінального правопорушення, а не щодо ОСОБА_6 . Остання, виклала власну версію щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень на волосистій частині голови ОСОБА_7 , такі її твердження слідчий, відповідно до вимог частини другої статті 9 КПК, зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити та у разі їх підтвердження прийняти процесуальне рішення. Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_6 відомостей щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень на волосистій частині голови ОСОБА_7 за її згодою та за участю понятих був проведений слідчий експеримент. Його проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_6 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_6 була надана можливість висловити свою власну точку зору причин заподіяння тілесних ушкоджень на волосистій частині голови ОСОБА_7 і в такий (законний) спосіб вплинути на вирішення справи стосовно себе, що не суперечить засаді верховенства права.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи ОСОБА_6 , або слідчий у будь-якій формі примушував би ОСОБА_6 до визнання своєї винуватості у спричиненні тілесних ушкоджень на волосистій частині голови ОСОБА_7 . Не містять спростувань цьому й доводи обвинуваченої та її захисника.

Судом встановлено, що слідчий експеримент було проведено у порядку, визначеному КПК.

Відповідно до вимог частини першої статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Недопустимими відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 цієї статті передбачено перелік діянь, які суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, а частиною 3 - інші безумовні підстави для визнання доказів недопустимими.

Окремі формальні невідповідності документування результатів процесуальних дій, захистом не доведено, що ці недоліки призвели до істотного порушення прав та свобод обвинуваченої.

Докази, що містяться у протоколах слідчих дій та висновках експерта належним чином проаналізовані в сукупності з іншими доказами й оцінені відповідно до вимог статей 85 - 87, 94 КПК України.

Захисник також посилається на істотне порушення прав обвинуваченої при допиті її в якості підозрюваної та при пред`явлені підозри, однак суд ці дані до уваги не бере і не дає їм оцінку, оскільки ці процесуальні документи не були дослідженні в судовому засіданні.

Крім того, суд не бере до уваги також ті обставини які заявлені захисником, що в експертизі зазначено, що вона проведена за ст.115 КК України та за дослідженням трупа ОСОБА_7 , оскільки будучи допитаний в якості експерта ОСОБА_23 надав суду показання, що можливо при зазначені норми КК України було допущено помилку чи ця норма була зазначена у постанови слідчого при призначені експертизи, а експертиза проводилась за попередньо зібраними матеріалами трупа ОСОБА_7 , а не трупа останнього і ці обставини не могли вплинути та не у вплинули на об`єктивність проведення експертиз та законність їх висновків.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену, потерпілого, свідків, експерта, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує її характеризуючи дані, її вік, стан здоров`я, а також те, вона вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, думку потерпілого щодо виду та міри призначення кримінального покарання, відсутність пом`якшуючих обставин, обставини кримінального правопорушення, відношення обвинуваченої до вчиненого разом із конкретними обставинами кримінального провадження, та з урахуванням зазначеного і вищенаведеного, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_6 , кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 на даний час є інвалідом 1 групи, оскільки такі докази суду не надані, а попередня інвалідність, яка булла встановлена ОСОБА_6 була визначена на термін до 01.08. 2017 року, який сплив (т.2 а.с.177, т.3 а.с.87, 88).

Вирішуючи питання щодо цивільного позову заявленого прокурором Олевського району в інтересах держави, в особі Олевського районного фінансового управління Житомирської області до ОСОБА_6 , про стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, у розмірі 3907.95 грн., суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки заявлені позовні вимоги підтверджено представником позивача належними та допустимими доказами, а тому в порядку ст.1206 ЦК України підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 1206 ЦК України слідує, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочин.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 , яка під час розгляду справи судом померла (т.3 а.с. 24) і позов якої підтримував представник ОСОБА_24 за дорученням про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає до залишення без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки позивач ОСОБА_10 померла то у неї припинились її права і обов`язки, а в даному випадку право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Крім того, у ОСОБА_25 який діяв за дорученням і представляв інтереси ОСОБА_10 також відповідно до п. 6, ч.1, ст.248 ЦК України припинилось право на представництво за довіреністю у зв`язку з смертю ОСОБА_26 .

Доказів того, що на даний час хтось прийняв спадщину, суду не надано, тому суд позбавлений можливості допустити правонаступництво у частині відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченої ОСОБА_6 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 489.00 грн.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 118, 122, 124, 127-129, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_6 , за даним вироком суду рахувати з дня фактичного затримання.

Цивільний позов прокурора Олевського району Житомирської області в інтересах держави в особі Олевського районного фінансового управління Житомирської області задовольнити стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь Олевського районного фінансового управління Житомирської області, 3907 (три тисячі дев`ятсот сім) грн., 95 коп., понесених витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти в сумі 489 (чотириста вісімдесят дев`ять) грн., 00 коп., процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: - металеву сковорідку чорного кольору - знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000621 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/59/14-к.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженій ОСОБА_6 особисте зобов`язання з`являтися до органів дізнання, досудового слідства та суду залишити без змін.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.
Суддя: ОСОБА_1