Справа № 473/1338/18
Номер провадження1-кп/473/198/2018
Категорія: ч.2 ст.389 КК України.
ВИРОК
іменем України

"30" травня 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Новопристань Вознесенського району Миколоаївської області, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан незаміжня, на утриманні дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимої 27 листопада 2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, із яких відбуто 28 годин,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

27 листопада 2017 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області обвинувачена ОСОБА_6 була визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та її призначено покарання у виді громадських робіт до 150 годин.

04 січня 2018 року обвинувачену ОСОБА_6 взято на облік Вознесенського МВ в Миколаївській області з питань пробації, її ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також попереджено про правові наслідки ухилення від відбування покарання в виді можливості притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Цього ж дня обвинувачену ОСОБА_6 направлено для відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт до комунального підприємства «Єдність» /надалі КП «Єдність»/.

Згідно наказу директора КП «Єдність» №7 від 10 січня 2018 року, обвинувачена ОСОБА_6 прийнята на громадські роботи до КП «Єдність» з 11 січня 2018 року двірником. Протягом січня 2018 року обвинувачена ОСОБА_6 відпрацювала 28 годин, а саме: по 4 години кожен день, в період з 11 січня 2018 року по 19 січня 2018 року. Після цього обвинувачена ОСОБА_6 на відпрацювання громадських робіт не з`являлася.

Таким чином, будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт, обвинувачена ОСОБА_6 , починаючи з 22 січня 2018 року, усвідомлюючи кримінальну карність своїх дій, умисно ухилилася від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: від відбуття громадських робіт.

19 березня 2018 року інспектором Вознесенського МВ з питань пробації, обвинувачену ОСОБА_6 письмово попереджено про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України та повторно роз`яснено порядок і умови відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт. Але незважаючи на це, обвинувачена ОСОБА_6 на письмове попередження за невихід на відпрацювання громадських робіт інспектора Вознесенського МВ з питань пробації у письмовій формі відмовилась від подальшого виконання громадських робіт.

Таким чином, незважаючи на письмове попередження, обвинувачена ОСОБА_6 продовжила ухилятися від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та в період часу з 22 січня 2018 року по 29 березня 2018 року, без поважних причин, не з`являлась на відпрацювання громадських робіт згілно встановленого графіку КП «Єдність».

Станом на 29 березня 2018 року обвинувачена ОСОБА_6 , будучи засудженою вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року до 150 годин громадських робіт, умисно, без поважних причин, не відпрацювала 122 години громадських робіт.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_6 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою вину повністю та підтвердила вчинення нею даного злочину при викладених вище обставинах. Вона погодилася, що нею в ході відбування кримінального покарання за вироком суду в виді 150 годин громадських робіт на посаді двірника КП «Єдність», із запланованих 150 годин громадських робіт, вона фактично відпрацювала в січні 2018 року 28 годин. Після чого вона захворіла та на роботу не виходила, інструменти та обладнання підприємства КП «Єдність», які були її ввірені вона повернула бригадиру. Після одужання в лютому місяці 2018 року вона на відпрацювання громадських робіт до КП «Єдність» не з`являлася без поважних причин, так як працевлаштувалася на роботу у приватній теплиці громадянки ОСОБА_7 , яка мешкає в місті Вознесенську Миколаївської області за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок цього вона умисно ухилилася від відпрацювання 122 годин громадських робіт, незважаючи на те, що в березні місяці 2018 року інспектором Вознесенського МВ з питань пробації вона була письмово попереджена про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, іі повторно було письмово роз`яснено порядок і умови відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі у виді громадських робіт. Вину визнає повністю, щиро кається, просить призначити покарання, із переходом до більш м`якого виду основного покарання в виді штрафу, який не зазначено в санкції ч.2 ст.389 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченої ОСОБА_6 у суда немає, так як дані свідчення суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно подання Вознесенського МВ з питань пробації та копії облікової картки обвинувачена ОСОБА_6 була взята на облік Вознесенського МВ з питань пробації з 04 січня 2018 року, як засуджена до кримінального покарання в виді громадських робіт на строк 150 годин за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року. /а.к.п. 19 20, 24/.

Відповідно довідки Вознесенського МВ з питань пробації про вчинені порушення умов відбування покарання засудженою ОСОБА_6 , її були оголошені стягнення у виді письмових попереджень від 19 березня 2018 року за невихід на відпрацювання призначеного покарання без поважних причин та за неявку 26 лютого 2018 року за викликом до Вознесенського МВ з питань пробації без поважної причини. /а.к.п. 22/.

Відповідно довідки Вознесенського МВ з питань пробації по особовій справі № 2/2018 У засудженої ОСОБА_6 , засудженою ОСОБА_6 за графіком КП «Єдність» станом на 02 березня 2018 року фактично відпрацьовано 28 годин громадських робіт на об`єктах КП «Єдність» при прибиранні прибудинкових територій, не відбута частина покарання складає 122 години громадських робіт. /а.к.п. 23/.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 ..

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_6 ..
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставино., яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, стан її здоров`я, рівень культури та освіти, її соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі могла керувати ними.

Крім того, суд враховує стать та вік обвинуваченої ОСОБА_6 , яка задовільно характеризується за місцем проживання, є судимою. /а.к.п. 55 61/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді арешту, відповідно до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.389 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд застосовує вимоги ч.1 ст.71 КК України та не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченій із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України, з врахуванням висновку досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, представник відділу з питань пробації вважає, що застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. /а.к.п. 65 67/.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року /справа № 473/2698/17, провадження № 1-кп/473/242/2017/, яким її визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та засуджено до 150 годин громадських робіт, із яких на день ухвалення нового вироку не відбуто без поважних причин 122 години громадських робіт, з врахуванням правил складання покарань, передбачених п.4 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити її покарання в виді 01 /одного/ місяця арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року та остаточно до відбування покарання ОСОБА_6 призначити 01 /один/ місяць 05 /п`ять/ днів арешту.

Строк відбування основного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 обчислювати з дня її взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1