УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 16.05.2017 ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу та направлений проходити строкову військову службу до військової частини НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де 16.05.2017 ОСОБА_5 згіднонаказу командира військової частини НОМЕР_1 № 27 о/с зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

10.06.2017 проходячи строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 в добровільному порядку підписав контракт про проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 30 о/с від 13.07.2017 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого кулеметника бронеавтомобіля роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , а відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період.

17 березня 2014 року Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Так солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби в Національній гвардії України в середині липня 2018 року вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно, ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 05.06.2018 року солдату ОСОБА_5 надано основну щорічну відпустку за 2017 рік терміном на 30 днів, з якої останній мав повернутись 16 липня 2018 року.

Однак, солдат ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_1 з відпустки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , і виконувати обов`язки військової служби, у визначений розпорядком дня час о 08 год. 00 хв. 16.07.2018 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, умисно, без дозволу командування та поважних причин, на військову службу вчасно з відпустки не з`явився і до виконання обов`язків згідно займаної посади не приступив.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_5 в період з 16.07.2018 по 20.09.2018, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно постійно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 та проводив час за місцем свого проживання на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 ,не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_1 правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 20.09.2018 12 год. 30 хв. коли був затриманий у приміщенні військової прокуратури Вінницького гарнізону.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_8 , передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України складено 20 вересня 2018 року та вручено ОСОБА_5 під особистий підпис.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Слідчий зазначив, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема останній продовжує ухилятись від проходження військової служби тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, за вчинення якого, передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, тобто злочин який є тяжким. Крім того, необхідно врахувати ситуацію яка склалась на сході України, а саме проведення Операції об`єднаних сил, та необхідно врахувати те, що існує ймовірність в разі переходу ОСОБА_5 до збройних сил РФ, приймання участі останнім в бойових діях на боці незаконних терористичних об`єднань як ЛНР та ДНР, тобто, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, може розголосити дані відомості громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Національної гвардії України.
Станом на 20 вересня 2018 року солдат ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся. Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу, тому зазначені ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказавши, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечив проти даного клопотання, суду пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має малолітню дитину, та весь період здійснював догляд за хворими дружиною та дитиною. ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, сам щиро кається, обіцяє виконувати вимоги органу досудового слідства. Вважає, що ризики не доведені та просить застосувати до його підзахисного більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арештуу певний період доби. ОСОБА_5 підтримав заперечення захисника, сам обіцяє виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, просив обрати більш м"який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, заслухавши думку учасників процесуальної дії, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1- 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_5 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, що він має малолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сам ОСОБА_5 постійно проживає на території військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше не судимим, сам обіцяє виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, тобто прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, а тому запропонований прокурором найсуворіший запобіжних захід та неможливість застосування більш м"якого запобіжного заходу не достатньо обгрунтований.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тому на думку суду існує ризик того, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому слідчий суддя находить, що клопотання обґрунтоване, а тому, з урахуванням всіх передбачених ст. 178 КПК України обставин, з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України вважає, що слід застосувати більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні в певний період залишати житло із покладенням відповідни обов"язків.

Згідно п.2 ч. 3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задоволити частково.

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах досудового розслідування, а саме: до 19 листопада 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, на строк дії ухвали про домашній арешт, а саме:

прибувати до прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 та слідчого за першою вимогою;

не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 :00 години до 07:00 години щодобо, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Негайно ОСОБА_5 звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: