Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/382/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002417 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Млинок, Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 22.09.1993 року, Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 6 років, додаткові міри - конфіскація майна, вирок вступив в законну силу 19.10.1993 року;

- 18.01.2001 року, Чигиринським районним судом Черкаської області за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 3 роки, додаткові міри - конфіскація майна, вирок вступив в законну силу 20.02.2001 року;

- 19.07.2004 року, Петрівським районним судом Кіровоградської області за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 4 роки, в силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 15.10.2010 року, Петрівським районним судом Кіровоградської області за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, вирок вступив в законну силу 01.11.2010 року, звільнився з місць позбавлення волі 26.03.2015 року на підставі Ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2015 року, згідно ст.81 КК України, умовно достроково на 2 роки 3 місяці 7 днів;

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України із врахуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 розраховано з моменту взяття під варту, а саме з 27 грудня 2016 року.
В межах даного кримінального провадження зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6

- з 27 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно за правилами ч. 5 статті 72 КК України України (в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838- YІІІ), а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч. 5 статті 72 КК України ( в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-YІІІ), а саме один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 1582 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дві) грн. та у відшкодування моральної шкоди 500 (п`ятсот ) грн.

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи висновку суду щодо доведеності вини, а також кваліфікації вчиненого, просить вирок суду змінити в частині зарахування у строк призначеного покарання увесь час до набрання вироком законної сили за законом від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, посилається на ст. 5 КК України, а саме, якщо після вчинення особою діяння, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів,зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним за вчинення навмисних корисливих злочинів проти власності, безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин:

В ніч з 19.12.2016 року на 20.12.2016 року, ОСОБА_6 будучи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 .

Маючи мету незаконно заволодіти транспортними засобами, а саме мотоциклом «ІЖ-Юпітер-5» та мопедом «ZS-50F ALPHA», які зберігаються в приміщенні гаражу, що розташований на території даного домоволодіння, ОСОБА_6 , через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 переконавшись, що його дії нікому не помітні та скориставшись незачиненими воротами проник до приміщення гаражу, який розташований на території вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи незаконно в приміщенні вказаного гаражу, ОСОБА_6 помітив мотоцикл «ІЖ-Юпітер-5», Люкс, 6114-01 1990 року випуску та мопед «ZS-50F ALPHA», синього кольору, з об`ємом двигуна 49 см. куб., 2012 року випуску. ОСОБА_6 , через незачинені ворота гаражу, за допомогою власної фізичної сили викотив на вулицю мотоцикл «ІЖ-Юпітер-5», Люкс, 6114-01 1990 року випуску, та мопед «ZS- 50F ALPHA», синього кольору, Після чого, ОСОБА_6 завантаживши мопед ZS-50F ALPHA» до коляски мотоциклу «ІЖ-Юпітер-5», за допомогою виявлених в середині замку запалення ключів запустив в робочий стан двигун мотоциклу та керуючи ним з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму - 12595 грн.50 коп.

Крім того, в ніч з 19.12.2016 року на 20.12.2016 рік, під час незаконного заволодіння транспортними засобами з гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , виявив майно, яке вирішив викрасти. ОСОБА_6 таємно викрав таке майно: болгарку «Вітязь» в корпусі синього кольору вартістю - 347 грн.; електродриль «Вітязь» в корпусі помаранчевого кольору вартістю - 684 грн.; акумуляторну батарею до мотоциклу на 12 вольт, вартістю - 231 грн.; мотоциклетний шолом синього кольору, вартістю - 199 грн.; ножний насос чорного кольору вартістю - 120 грн.; 2 комплекти замка запалення до мотоцикла марки «ІЖ» з ключами, вартістю - 200 грн. Викрадене майно поклав до коляски мотоциклу «ІЖ-Юпітер-5», яким він в подальшому незаконно заволодів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, в дебатах думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час досудового розслідування і в судовому засіданні не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 як і на правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

В апеляційних скаргах кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що враховує, що обвинувачений неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив серію навмисних корисливих злочинів проти власності будучи умовно-достроково звільненим від призначеного покарання, що свідчить про суспільну небезпечність зазначеної особи та небажання ставати на шлях виправлення. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання скарг щодо нього не надходило.

Обставинами, які пом`якшують покарання,суд визнав його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Статтею 72 КК України встановлено правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема, складання покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків.
Відповідно до закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII та ч. 5 ст. 72 КК України (до змін, внесених Законом № 2046-VІІІ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України № 2046-VІІІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, а саме: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України.
У зв`язку із вказаним та по причині неоднакової судової практики щодо зарахування судами засудженим строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строком до 21 червня 2017 року або ж до дня вступу вироком в законну силу), означене правове питання вирішено Верховним Судом.
Наявне рішення Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року, яким визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання має здійснюватися: по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Рішення Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими для виконання.
Як встановлено матеріалами провадження, ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2016 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 27.12.2016 року. Суд першої інстанції вірно зазначив, що у строк покарання ОСОБА_6 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за період з 27.12.2016 року по 20. 06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вказане узгоджується і не суперечить висновкам Верховного Суду.
Відтак, беручи до уваги зазначене вище, колегія суддів залишає апеляційну скаргу засудженого без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року, яким ОСОБА_6 , визнаного винним за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України - без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2