Провадження по справі № 1-кс/522/8767/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2018р. задоволено клопотаннястаршого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000187 від 18.10.2017 речі, предмети та речі:

- п`ятдесят тисяч доларів США;

- ноутбук «Acer 5100», s/n LXAX80XO11704155AB1601.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт належного йому майна, а саме: п`ятдесят тисяч доларів США та ноутбук «Acer 5100», s/n LXAX80XO11704155AB1601.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на той факт, що йому на даний час про підозру не повідомлено, жодних підстав вважати, що його особисте майно є доказом злочину, підлягає конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у органу досудового розслідування не має, оскільки будь-яких запобіжних заходів стосовно нього не застосовано, про підозру не повідомлено.

Як зазначає ОСОБА_5 він не має жодного відношення до вчинення будь-яких злочинів, не несе відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В судовому засідання ОСОБА_5 підтримав вимоги, викладені у клопотанні про скасування арешту майна.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді з вказаного майна, так як по справі проводяться експертизи, у фазі наявності підстав, буде повідомлено ОСОБА_5 про підозру за ст.201 ч.2. КК України, яка передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку заявника ОСОБА_5 , прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 18.10.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2018р. задоволено клопотаннястаршого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000187 від 18.10.2017 речі, предмети та документи:

- п`ятдесят тисяч доларів США;

- ноутбук «Acer 5100», s/n LXAX80XO11704155AB1601.

Підставою для прийняття вказаного рішення слугувала мета забезпечення можливості конфіскації майна, що передбачено санкцією ч.2 ст.201 КК України. Крім того на ноутбук арешт накладено з метою перевірки, чи має інформація яка в ньому знаходиться значення для досудового розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст.201 КК України, а на грошові кошти з метою перевірки їх законного отримання та причетності до злочину.

Арешт було накладено обґрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
На момент розгляду клопотання у органу досудового розслідування відсутні докази того, що вказані грошові кошти та ноутбук мають відношення до кримінального провадження. За два місяці досудового розслідування кримінального провадження, нікому повідомлення про підозру не пред`явлено.
Орган досудового розслідування мав час та можливість провести все необхідні для досудового розслідування кримінального провадження дослідження інформації, яка міститься в ноутбуку.
За ст..201 КК України, конфіскація передбачена тільки за ч.2 вказаної статті при наявності ознак злочину вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, особою раніше судимою за злочин, службовою особою з використанням службового становища. Орган досудового розслідування в судовому засіданні слідчому судді не довів про існування вказаних кваліфікаційних ознак в діях будь-якої особи у кримінальному провадженні.
Таким чином, зважаючи на той факт, що ухвала Приморським районним судом м. Одеси винесена 07.05.2018р. орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні слідчі та процесуальні дії в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000187 від 18.10.2017, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України, щодо арештованого майна.

Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 р. на предмети та документи, які належать ОСОБА_5 , не є належним заходом забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 року на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000187 від 18.10.2017 речі, предмети та речі:

- п`ятдесят тисяч доларів США;

- ноутбук «Acer 5100», s/n LXAX80XO11704155AB1601.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 , або інших уповноважених осіб УСБУ в Одеській області.

Порядок оскарження ухвал слідчого судді передбачений ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя Приморського районного
Суду м. Одеси ОСОБА_1

05.07.2018