Справа № 477/1677/17
Провадження № 1-кп/477/29/18
УХВАЛА

04 червня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого суді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває зазначене об`єднане кримінальне провадження із затвердженими обвинувальними актами.

В судовому засіданні 04 червня 2018 року прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказував, що ОСОБА_5 , умисно вчинив тяжкі кримінальні злочини, він не має постійної роботи, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення злочинів, може переховуватися від суду та впливати на недопитаних свідків і потерпілих.

ОСОБА_5 по заявленому клопотанню не забажав висловити свою думку.

Його захисник, діючи в інтересах свого підзахисного, просив відмовити в задоволенні клопотання і обрати йому більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану із позбавленням волі. Вказував, що підозра, висунута ОСОБА_5 не обґрунтована і ризики, за яких йому було обрано міру запобіжного заходу на теперішній час відпали. Він мав постійне місце проживання та сім`ю, не офіційну роботу, він ні від кого не переховувався, а можливий негативний вплив на свідків нічим не підтверджується. Фактично, прокурор не довів, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть запобігти забезпеченню виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Крім того, захисник вказував, що минуле, тобто наявність судимостей у його підзахисного, та тяжкість вчиненого, відповідно до практики рішень Європейського суду із прав людини, не можуть слугувати підставою для тримання особи під вартою.

Вислухавши думку прокурора на підтримання клопотання, обвинуваченого та його захисника, перевіривши клопотання та обвинувальний акт з матеріалами провадження, суд встановив наступне та прийшов до такого висновку.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1 ст. 122, ч.2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В подальшому, ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжувався і кінцевий термін якого складає - 11 червня 2018 року.

Однак до такого строку завершити розгляд справи у суді не виявляється за можливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжких злочинів, за вчинення яких йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, він раніше неодноразово судимий в тому числі і до реального відбуття покарання.

Також, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_5 висловлював погрози на його адресу.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як наприклад: знаходячись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність, усвідомивши тяжкість можливого призначеного покарання ухилятися від суду та перешкоджати розгляду справи або ж впливати на недопитаних свідків та потерпілих.

Посилання захисника про існування у обвинуваченого ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, та роботи не скасовують реальне існування зазначених ризиків.

Суд також не може прийняти як підставу для зміни запобіжного заходу на більш м`який посилання захисника про недоведеність висунутої підозри. Оскільки на стадії розгляду справи по суті суд такий висновок може зробити тільки по його завершенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 10 серпня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, її оскарження або ж заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок у разі його оскарження.

Суддя ОСОБА_1