Справа № 691/1269/18
Провадження № 1-кс/691/341/18
У Х В А Л А

01 жовтня 2018 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати в діях слідчого бездіяльність та зобов`язати слідчого Городищенського ВП, відповідно до ст. 214 КПК України, внести відомості до ЄРДР за ознаками ст.ст. 364, 367 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначив, що 27.09.2018 року, він звернувся до поліції із заявою про злочин посадової особи - голови Валявської сільської ради ОСОБА_4 , яка, зловживаючи своїм службовим становищем, не надала на запит ОСОБА_3 , у порядку вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», інформацію про вільні землі Валявської сільської ради.

Звертаючись до відділу поліції із заявою, ОСОБА_3 просив зареєструвати її в ЄДРКСУ, розпочати досудове розслідування та надіслати на його адресу документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію повідомлення про злочин. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, його заяву не було зареєстровано в ЄРДР, документ на підтвердження прийняття та реєстрації повідомлення про злочин не надано.

У ході розгляду скарги ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на викладені в скарзі обставини.

Слідчий СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. За приписами ч. 3 ст. 244 КПК України, неявка слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши скаржника, дослідивши надані ними матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1377, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1498/27943, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

При особистому зверненні заявника до органу поліції із заявою чи повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію уповноважений працівник чергової частини або інша службова особа в кімнаті для приймання громадян цілодобово оформляють протоколи усних заяв і відразу реєструють заяви в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), форма якого наведена в додатку 2 до цієї Інструкції.

Уповноважений працівник чергової частини органу поліції після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, доповісти про це начальникові слідчого підрозділу та поінформувати керівника органу поліції.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке має склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковим елементом будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень КК, КПК та Інструкції дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 2939-VI від 13.01.11 року «Про доступ до публічної інформації» це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачає притягнення відповідальної особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 212-3 КУпАП.

Викладені скаржником ОСОБА_3 обставини не можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки за подібні дії передбачена адміністративна відповідальність особи, а тому для внесення відомостей у ЄРДР підстави відсутні.

За таких обставин, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1