АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУНС 658/4428/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1 Кримінальне провадження № 11кп/791/525/18 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, інваліда ІІІ групи, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 21.02.2002 року Каховським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 17.09.2003 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.ст. 309 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.09.2007 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.ст. 309 ч.2, 162 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 15.07.2010 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст. 307 ч.2 КК України, до 5 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 2379,52 грн

Вирішено питання про запобіжний захід та речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 10 листопада 2017 року близько 09:00 години, перебуваючи в бесідці, яка розташована біля буд. №112 по вул. Панкеєвській в м. Каховка Херсонської області, знайшов три гранатометні постріли ВОГ-17 М, які згідно висновку експерта № 105-ВТ від 20.11.2017 року, являються боєприпасами - гранатометними пострілами ВОГ-17 М, що застосовується для здійснення пострілів з автоматичного гранатомету станкового АГС-17, та носив їх в кишені куртки до того часу, коли 10 листопада 2017 року близько 11:08 годині, під час складання адміністративного протоколу за ст. 178 ч.1 КУпАП в приміщенні опорного пункту, який розташований за адресою: м. Каховка Херсонської області, пр-т Європейський, 11,вони були вилучені.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор та обвинувачений подали на нього апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Каховського міськрайонного суду області від 03.04.2018 року стосовно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 являється інвалідом 3 групи та перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом - полі наркоманія, внаслідок чого має поведінкові розлади психіки.

Вважає, що незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 має психічні розлади внаслідок хронічного вживання наркотичних засобів, суд розглянув кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 без обов`язкового залучення захисника обвинуваченому, тим самим допустив порушення права на захист останнього.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Каховського міськрайонного суду області від 03.04.2018 року скасувати для перегляду міри покарання.

Вказує, що суд не викликав свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які б могли підтвердити, що знайдені ним гранатометні постріли він ніс до поліції та взагалі не знав, що знахідка була боєприпасами, оскільки раніше ніколи не стикався зі зброєю.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, а скаргу обвинуваченого просив не задовольняти, обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення і підтримав свою апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих, злочинів, будучи звільненим від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив і через незначний проміжок часу знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, що вказує на стійкість злочинних намірів ОСОБА_8 і його небажання стати на шлях виправлення.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом першої інстанції визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи із зазначених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства і з урахуванням конкретних обставин провадження та даних про особу винного, призначив покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної частини статі КК України, рахуючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів рахує необґрунтованими і не приймає до уваги доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не були допитані свідки, оскільки обвинувачений вину свою визнав та надав відповідні покази, які відповідають фактичним обставинам провадження, тому судове засідання відбувалось у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, а обвинуваченому було роз`яснено про неможливість оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі, тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи прокурора про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у випадку, якщо особи внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права. Така необхідність визначається з моменту встановлення такого факту.

Так, прокурором зазначено про те, що ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом - полі наркоманія, внаслідок чого має поведінкові розлади психіки.

Однак, відповідно до довідки лікаря -нарколога (а.п. 30) ОСОБА_8 дійсно з 29.10.2001 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «полі наркоманія». Разом з тим ні зазначена довідка, ні інші матеріали провадження не містять даних про те, що внаслідок такого діагнозу ОСОБА_8 має поведінкові розлади психіки. Відповідну довідку не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Під час досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції жодних клопотань від обвинуваченого з приводу того, що він не може реалізувати свої права не надходило.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, під час прослуховування технічного носія інформації, з`ясовано, що в судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено право мати захисника і він в свою чергу відмовився від участі захисника, при цьому ОСОБА_8 не заперечував проти призначення судового розгляду по справі.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що могли стати підставами для скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку та призначення обвинуваченому іншого покарання, ніж те, яке призначено вироком суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року, відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2