Справа № 148/1395/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000324, внесене до ЄРДР 19.07.2018, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області, неодруженого, маючого на утриманні дитину віком 13 років, з середньою освітою, працюючого різноробочим в ТОВ «Пасад», не військовозобов`язаного, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
У червні 2018, ОСОБА_3 , проходячи повз складського приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, проник через вікно всередину даного приміщення. Оглянувши майно, яке зберігається в складському приміщенні та врахувавши габаритні його розміри, для доведення свого злочинного умислу до кінця, вирішив залучитися допомогою сторонніх осіб. При цьому, попросив свого знайомого ОСОБА_6 допомогти перевезти речі із складу, повідомивши, що вони належать йому на праві власності, на що останній погодився. В той же період, у вечірній час ОСОБА_3 з ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_3 марки ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до вказаного вище складського приміщення. В цей час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, будучи впевненим про необізнаність ОСОБА_6 про його злочинні плани, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні, разом з останнім, проник всередину приміщення. З даного складського приміщення вони винесли сім вуглекислотних балонів ємністю по 40 літрів кожен, в незаправленому стані та вісім упаковок скляних банок об`ємом по 0,5 л. по 35 шт. в кожній. Вказане майно завантажили до автомобіля марки ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 та відвезли до домоволодіння ОСОБА_3 , де залишили. Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи впевненим про необізнаність ОСОБА_6 про його злочинні плани, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні, разом з останнім повернулися до складського приміщення, де проникнувши через вікно, винесли шість вуглекислотних балонів ємністю по 40 літрів кожен, в незаправленому стані, три охолоджувача для пива «Сиваш-Калинка М-18» на два сорти пива, три редуктора до вуглекислотних балонів та п`ять кліщів пивних для розливних установок (DSI флеш). Вказані речі завантажили до автомобіля марки ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , та відвезли до домоволодіння ОСОБА_3 .
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме: після продажу викраденого, заплатив ОСОБА_6 200 грн. за допомогу в перевезенні речей, інші грошові кошти залишив собі.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 , відповідно до висновку судового експерта № 4095/18-21 від 27.07.2018, матеріального збитку на загальну суму 28462,40 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що у червні 2018 в м. Тульчині він проходив біля складського приміщення та вирішив залізти через вікно щоб подивитись, чи можна щось викрасти. Оглянувши майно, побачив, що воно має великі розміри, після чого попросив свого знайомого ОСОБА_6 допомогти йому перевезти дане майно, сказавши що він є власником даного майна, на що той погодився. Потім, ввечері вони обоє на його автомобілі приїхали до даного складського приміщення, проникли всередину та винесли сім незаправлених вуглекислотних балонів та вісім упаковок скляних банок об`ємом по 0,5 л. Вказане майно завантажили до автомобіля та відвезли до нього додому. Після цього, вони обоє повернулися до складського приміщення, знову залізли через вікно та винесли зі складу шість незаправлених вуглекислотних балонів ємністю по 40 літрів кожен, три охолоджувача для пива, три редуктора до вуглекислотних балонів та п`ять кліщів пивних для розливних установок. Вказане майно завантажили до автомобіля та відвезли до нього додому. Викрадене майно продав. За те, що ОСОБА_6 йому допомагав, заплатив йому 200 грн. У скоєному щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій вказала, що судовий розгляд кримінального провадження просить здійснювати без її участі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, та характеризуючих його особу матеріалів провадження.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , в межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, відсутність претензій з боку потерпілої, встановленні у судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тобто без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 статті 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 1, 2 ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 715 грн.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає, що підлягає скасуванню вжитий на досудовому розслідуванні захід забезпечення кримінального провадження арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2018, на автомобіль марки «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним користувачем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з передачею на відповідальне зберігання вказаного майна останньому, з забороною приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави понесені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.
Скасувати захід забезпечення кримінального провадження арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.07.2018 на автомобіль марки «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним користувачем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а автомобіль переданий на зберігання залишити останньому.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Також, копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя