Справа № 240/454/18 року
Номер провадження1-кп/240/45/18 року
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т .Олександрівка угоду про визнання винуватості від 25 червня 2018 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження № 0000107 від 19 червня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області, освіта середня спеціальна , не працюючого, одруженого, раніше не засудженого, мешкаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для обслуговування житлого будинку та ведення особистого селянського господарства , розташованої в АДРЕСА_1 , що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 724306 .
В середині вересня 2016 року він умисно, за допомогою спеціальної техніки, створив штучний водний об`єкт , площею 0,0329 га, знявши верхній шар родючого ґрунтового покрову з належної йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства . Своїми діями обвинувачений , без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки , унеможливив подальше використання належної йому на праві власності земельної ділянки , площею 0,0329 га, за цільовим призначенням як земель сільськогосподарського призначення, що призвело до виведення землі з сільськогосподарського обороту.
27 червня 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості від 25 червня 2018 року , яка укладена між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої підозрюваний повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.
За угодою підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 254 КК України та погоджуються на призначення покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що мав намір зробити в кінці городу водойму з тим, щоб мати можливість поливу. З цією метою він оплатив роботу екскаватора , та вирив штучний басейн. Будь-яких дозволів на роботи він не отримував, бо не знав порядку узгодження цих робіт. Як наслідок, частина земельної ділянки, що була під городом , близько 3 соток, опинилась під водою та на даний час не придатна для вирощування сільгоспкультур. В судовому засіданні ОСОБА_4 висловив каяття з приводу вчиненого та запевнив, що надалі не допустить подібних порушень. Він просить затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, його бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України . Його дії кваліфіковані як здійснення безгосподарського використання належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що призвело до виведення земель із сільськогосподарського обороту.

Прокурор , обвинувачений та його захисник заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_4 розкаявся, вперше вчинив кримінальне правопорушення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Відповідно до вимог ч.2, ч.4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування .
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто , не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкції ст. 254 КК України, не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
Згідно ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Вирішуючи питання затвердження укладеної угоди, суд приймає до уваги особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має реальну можливість виконати умови угоди

Суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрювавним ОСОБА_4 і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 314, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2018 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000107 від 19 червня 2018 року та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1