АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 626/2308/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/975/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілих - ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №626/2308/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст.122, ч.3 ст.296, ч.1 ст.129 КК України
за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , прокурора Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_16 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красноград, Харківської області, українець, громадянин України, одружений, має середню - спеціальну освіту, не працює, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красноград, Харківської області, українець, громадянин України, одружений, має середню - спеціальну освіту, працює ООО «Лідер Снек» - супервайзер, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красноград, Харківської області, українець, громадянин України, одружений, має середню -спеціальну освіту, не працює, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
визнано винними і засуджено за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України з призначенням покарання :
- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

До ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 застосовано ст.70 КК України та шляхом поглинення більш м`якого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком два роки кожному. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 звільнені від відбування покарання на підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України та п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Красноград, Харківської області, українець, громадянин України, одружений, має середню - спеціальну освіту, працює охоронцем в БУ «Укрбургаз», судимий 31.07.2014 р. за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік, проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
визнано винним і засуджено за ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України з призначенням покарання :
- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

Застосовано ст.70,71 КК України шляхом поглинення більш м`якого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі строком два роки та приєднано частково невідбуте покарання за вироком Красноградського районного суду від 12 березня 2015 року у виді позбавлення волі строком один рік, остаточно ОСОБА_9 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та один місяць. За ч.1 ст.129 КК України, ОСОБА_9 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдано.
Солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду 1736 грн. та моральну шкоду 1666,67 грн. Всього 3402,67 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду 52250 грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду 3500 грн.
Солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 1100 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн.
З цим вироком не погодилися захисник ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захисник ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та прокурор Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_16 , які подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_9 просять вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 щодо інкримінованих йому злочинів з огляду на безпідставність та необґрунтованість обвинувачення, вчинення дій в стані необхідної оборони. Обидва апелянти зазначають, що вирок постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а також вказують, що порушено принцип змагальності сторін.
Потерпілий ОСОБА_13 просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , за ч.2 ст.296 КК України три роки позбавлення волі кожному. ОСОБА_9 за ч.3 ст.296 КК України призначити чотири роки позбавлення волі. Задовольнити в повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8 -104500грн., з ОСОБА_10 - 3500 грн., солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 1100 грн., а всього 109100 грн. та моральну шкоду 50000 грн.
Потерпілий ОСОБА_14 просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , за ч.2 ст.296 КК України три роки позбавлення волі кожному. ОСОБА_9 за ч.3 ст.296 КК України призначити чотири роки позбавлення волі. Задовольнити в повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - солідарно 16666 грн.67 коп., а всього 50000грн.
Захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства України. Зазначає, що всупереч вимогам ст.7 та 22 КПК України суд знехтував загальними засадами кримінального провадження щодо рівності та змагальності сторін обвинувачення та захисту в наданні та дослідженні доказів.
Прокурор Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_16 просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2017 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України, виправданого за ч.1 ст.129 КК України скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, за ч.1 ст.129 КК України - два роки обмеження волі, за ч.3 ст.296 КК України - чотири роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднати невідбуте покарання за вироком Красноградського районного суду від 12.03.2015 року у виді позбавлення волі строком один рік, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих та їх представника, перевіривши кримінальне провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та прокурора підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Як вважав встановленим суд першої інстанції, 25.03.2015 о 19.00 годині ОСОБА_14 та ОСОБА_13 перебували в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_5 , де сиділи за столиком на першому поверсі у першій залі від входу в приміщення кафе та вживали алкогольні напої.
В цей час до приміщення кафе увійшли троє відвідувачів закладу ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , останній при цьому тримав у руках відкриту пляшку пива.
ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зробили увійшовшим громадянам зауваження з приводу заборони відвідування кафе зі своїми алкогольними напоями, після чого ОСОБА_14 підвівся із-за столику, підійшов до ОСОБА_7 та намагався виштовхати його з приміщення кафе.
ОСОБА_9 , намагаючись захистити ОСОБА_7 , відштовхнув від останнього ОСОБА_14 .
ОСОБА_13 , який підійшов в цей час до них, схопив за одяг ОСОБА_7 , а ОСОБА_14 за одяг схопив ОСОБА_9 і, використовуючи свою фізичну перевагу, виштовхали з приміщення кафе проти їх волі.
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , будучи обуреними діями ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які були такими самими відвідувачами кафе як і вони, намагалися все ж таки зайти назад у вказаний заклад, на вході в який стояли ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
Між ними на протязі 3 хвилин відбувалась штовханина, в ході якої ОСОБА_14 та ОСОБА_13 наносили удари руками та ногами ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по різним частинам тіла, а останні намагалися захиститись.
О 19.09 годині в приміщення кафе зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які будучи заздалегідь поінформованими про виниклий конфлікт та побачивши його особисто, а саме: коли ОСОБА_13 переслідував ОСОБА_9 та перебував біля вхідних дверей у заклад, а ОСОБА_14 намагався завдавати удари ОСОБА_7 , почали наносити удари ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
В цей час, ОСОБА_9 , розуміючи, що чисельна перевага тепер на його боці та боці ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень та на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося у завданні потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 побоїв, знищенням та пошкодженням майна, тимчасовому порушенні нормальної діяльності установи кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », почав спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 наносити удари руками та ногами, а також підручними засобами, якими виявились стільці та столи, по різним частинам тіла ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
В результаті вказаних спільних злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_13 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №76-КР/15 від 19.05.2015, спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у виді травми правого плеча з пошкодженням м`язів і відривом головки двоголового м`яза з крововиливами на правій руці та травматичне видалення 2-го зубу на верхній щелепі справа, 1-го, 2-го зубів на верхній щелепі зліва, забиття 3-го зубу на верхній щелепі справа, 3-го, 4-го на верхній щелепі зліва та вивихи 1-го, 2-го на нижній щелепі справа і зліва з наступним їх видаленням. До середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження відносяться за наступними критеріями: втрата зубів за критерієм втрати працездатності до 1/3 та складає 15%, травма правого плеча з пошкодженням м`язів і відривом головки двоголового м`яза з крововиливами на правій руці за критерієм тривалого розладу здоров`я.
Крім того, в результаті вказаних спільних злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_13 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №76-КР/15 від 19.05.2015, спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з пошкодженнями на голові, перелом кісток носу, та легкі тілесні ушкодження у виді крововиливів на грудній клітині та правій нозі; потерпілому ОСОБА_14 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №147-КР/15 від 10.06.2015, спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з пошкодженнями на обличчі, та легкі тілесні ушкодження у виді крововиливів грудної клітини та нижніх кінцівок; та пошкоджено майно закладу.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, особою раніше судимою за хуліганство.
А ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 скоїли злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
ОСОБА_9 органами досудового слідства також обвинувачувався за ч.1 ст.129 КК України, погроза вбивством, при наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози тому, що 25.03.2015 о 19 годині 11 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Райський куточок» за адресою: м. Красноград, вул. Комсомольська, 2. будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час нанесення ним, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тілесних пошкоджень, при вище вказаних обставинах, діючи з умислом спрямованим на погрозу вбивством висловив на адресу потерпілих погрозу вбивством. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сприймали погрози ОСОБА_9 , як реальні до виконання, боялись за своє життя.
Під час судового провадження обвинувачені винними себе не визнали і вказали, що вони тільки захищались від протиправних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , котрими, також, були спричинені їм тілесні ушкодження.
Незважаючи на невизнання своєї вини, суд першої інстанції вважав, що вина обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочині, передбаченому ч.2,3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повторно знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду згідно наданими стороною обвинувачення такими доказами.:
-показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відповідно до яких 25 березня 2015 року вони сиділи в кафе «Райский уголок» пили пиво, розмовляли. Через деякий час зайшла група хлопців, які спочатку піднялися на другий поверх кафе де знаходиться більярд. Майже одразу вони шумно спустилися та вийшли на вулицю. За кілька хвилин зайшли, як пізніше з`ясувалося, ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , ОСОБА_7 був з відкритою пляшкою пива. ОСОБА_14 зробив зауваження хлопцю з пивом, що тут кафе, тому приносити та розпивати свої алкогольні напої не можна. ОСОБА_7 не відреагував, ОСОБА_14 підійшов до нього та почав виштовхувати його з приміщення застосовуючи прийоми самбо. В цей час ОСОБА_13 виштовхував ОСОБА_9 . Коли вони майже виштовхнули ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в двері зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та почали бити ОСОБА_13 та ОСОБА_14
-показаннями обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які пояснили, що в цей день вони були на похороні спільного друга, для вшанування його пам`яті вирішили зіграти в більярд. Зайшли до кафе «Райский уголок», на другому поверсі якого є більярд. Але передумали грати та вийшли на вулицю. В кафе повернувся ОСОБА_7 з бутил кою пива та ОСОБА_9 . В приміщенні ОСОБА_7 . ОСОБА_14 зробив зауваження, одразу підійшов та забрав пляшку. Схвативши за одежу почав виштовхувати ОСОБА_7 на вулицю. В цей час ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_9 та почав його бити. ОСОБА_14 бросив ОСОБА_7 на підлогу та почав його бити. Одразу зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які стали захищати своїх друзів. Розцінюють свої дій як захист.
-протоколом огляду місця події від 25 березня 2015 року, в ході якого встановлено місце кафе «Райский уголок», в якому розгромлено залу, виявлено та вилучені мост з чотирьох золотих зубів, а також один зуб. Додаток до протоколу фото таблиці та схема місця події.
-висновком експерта № 76-КР/15, відповідно до якого ОСОБА_13 спричинені легкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості.
-висновком експерта № 75-КР/15 та № 147-КР/15, відповідно до якого ОСОБА_14 спричинені легкі тілесні ушкодження.
-довідкою ФОП ОСОБА_20 згідно якої 25 березня 2015 року в результаті бійки пошкоджено вхідні двері до бару, два столи та три стільця.
На думку суду першої інстанції, винуватість обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочин, передбачений ч.2,3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повторно повністю доказана під час судового розгляду.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції допустив такі порушення вимог КК України, які позбавили його можливості ухвалити законне рішення.
Згідно диспозиції ч.2 та 3 ст.296 КК України відповідальність за цими нормами настає в випадку вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб, якщо воно було вчинено особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов`язано з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.
Хуліганство, як злочин, може бути вчинено тільки з прямим умислом.
Згідно вимог ст.23 та ч.2 ст.24 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, кваліфікуючи дії всіх обвинувачених як хуліганство, встановив мотив тільки в одного з них, а саме ОСОБА_9 , хоча обвинувачення у вчиненні відповідних дій з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень та на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, було пред`явлено всім обвинуваченим.
Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд неодноразово послався у вироку на те, що ці дії, передбачені ч.2,3 ст.296 КК України, не розмежувавши, які саме дії і за якою конкретною нормою з цих двох він кваліфікує дії кожного з обвинувачених. Тим не менш, за ч.3 ст.296 КК України винним було визнано тільки ОСОБА_9 . Інші обвинувачені засуджені за ч.2 ст.296 КК України.
Крім того, суд увійшов у протиріччя з власними висновками, установивши, що обвинуваченими було вчинено хуліганство, а в передостанньому абзаці мотивувальної частини вироку зазначивши, що позивач першим почав бійку. При цьому, формулюючи обвинувачення на початку мотивувальної частини вироку, суд на цю обставину не послався. Якщо позивач першим почав бійку, виникає питання правильності кваліфікації певних дій обвинувачених як хуліганства.
Розв`язуючи цивільний позов, суд взагалі не зазначив, чи задовольняє він позови, а якщо так, то чи повністю або частково. А стягуючи певні суми, з незрозумілих причин і не вмотивувавши це, застосував дольовий порядок відшкодування.
Зазначені протиріччя в судженнях суду неможливо усунути в апеляційному суді.
Крім того, фактично не вмотивованим є і рішення суду про виправдання ОСОБА_9 за ч.1 ст.129 КК України.
З урахуванням викладеного вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
При новому розгляді суд має врахувати викладене, розглянути та розв`язати кримінальне провадження в суворій відповідності з вимогами кримінального та кримінального процесуального закону. Якщо суд дійде висновку, що обвинувачені винуваті в пред`явленому кожному з них обвинуваченні, суд має врахувати посилання прокурора на те, що призначене їм покарання є несправедливим унаслідок м`якості.
Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними відповідно до ч.1 т.412 КК України.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_17 задовольнити частково.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 скасувати. Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4