Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1436/17
Провадження № 1-кп/209/61/18
ВИРОК
іменем України

"11" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження № 209/1436/17 (номер провадження 1-кп/209/179/18 ) внесене в ЄРДР за №0002390 від 12.11.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області , українця, громадянина України, який має базову загально-середньою освіту, не працює, не одружений, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-засуджений 20.09.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України до відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 3 роки;
-засуджений 27.04.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст.70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, 07 листопада 2016 року, приблизно о 18.10 (більш точний час під час досудового розслідування , знаходився в квартирі АДРЕСА_2 разом із потерпілою ОСОБА_6 . В ході бесіди з потерпілою, обвинувачений ОСОБА_4 побачив у неї мобільний телефон марки "Huawei Lua- U22-Y311", що належить їй на праві власності, після чого у нього виник прямий умисел , направлений на відкрите викрадення вказаного майна.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 18.30 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, з корисливих мотивів, побачивши, що потерпіла ОСОБА_6 поклала вказаний мобільний телефон до кишені своєї куртки, в яку в той час була одягнена, відкрито, шляхом ривку, дістав з кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон "Huawei Lua- U22-Y311", що належить їй на праві власності. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , заволодівши вказаним мобільним телефоном , вартість якого згідно судової -товарознавчої експертизи № 6/12.1.2348 від 07.12.2016 року складає 1788,75 грн., ніяк не реагуючи на вимогу потерпілої ОСОБА_6 повернути їй мобівльний телефон, з місця скоєння злочину втік, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденим майном.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме вищевказаним мобільним телефоном, яким заволодів відкрито, шляхом ривку, розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1788 грн. 75 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю. Пояснив, що він знає ОСОБА_6 07 листопада 2016 року він знаходився у свого знайомого ОСОБА_7 в гостях . Там також була потерпіла ОСОБА_8 . Раніше він цю жінку не знав. Під час спілкування він побачив як ОСОБА_9 розмовляла по мобільному телефону і поклала його в кишеню своєї куртки. На той час йому були дуже потрібні гроші. Він із кишені куртки потерпілої вихопив мобільний телефон та вибіг із квартири. Потерпіла та ОСОБА_10 кричали йому, щоб він повернув мобільний телефон, він чув їх крики, але все одно втік. Мобільний телефон він здав до ломбарду на свій паспорт і отримав за нього 1100 грн. Гроші витратив на свої потреби. В скоєному щиро кається. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженому в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом із кримінального провадження № 002390 (а.к.п.2),

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 листопада 2016 року, згідно до якого ОСОБА_6 звернулася до Дніпровського ВП Кам`янського ВП із заявою, в якій просить вжити заходів до невідомого чоловіка , який 7 листопада 2016 року, відкрито шляхом ривку , заволодів її мобільним телефоном "Huawei Lua- U22-Y311" золотистого кольору (а.к.п.9)

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/12.1/2348 від 07.12.2016 року , відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки "Huawei Lua- U22-Y311" станом на 07.11.2016 року могла складати 1788,75 грн.(а.к.п.21-23)

- протоколом огляду від 18.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 в присутності понятих за адресою: АДРЕСА_3 надав для огляду чохол для мобільного телефону та договір про надання фінансового кредиту під заставу.(а.к.п.29-30)

- договором від 08.11.2016 року про надання фінансового кредиту під заставу № 4.19674/0, згідно якого ОСОБА_4 надані грошові кошти в сумі 1100 грн. під мобільний телефон марки "Huawei " (а.к.п.31)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих під фото № 1 (зображений ОСОБА_4 ) впізнала чоловіка, який 07.11.2016 року в квартирі відкрито з кишені куртки вихопив мобільний телефон та з ним втік (а.к.п.51-53)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 березня 2017 року, згідно до якого в присутності понятих ОСОБА_4 на місці показав та розповів яким чином він відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_6 , фототаблиця до протоколу(а.к.п.67-68,69).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 року, "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює , що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може впливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів.

Таким чином, докази по кримінальному провадженню суд вважає належними, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та допустимими, та які отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховуючи повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , дослідив письмові матеріали кримінального провадження, та оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності та допустимості, достовірності вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите заволодіння чужим майном(грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених санкцією статті Особливою частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У ч.2ст.65 КК України зазначено, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенніпокарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушеня ( ч.2 ст. 186 КК України ) , який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.к.п.76), за місцем реєстрації характеризується задовільно (а.к.п.80) , на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває . (а.к.п.79)
Обставиною, відповідно вимог ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття .
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив данне кримінальне правопорушення ( ст. 186 ч.2 КК України) до постановлення 27 квітня 2017 року вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, тому покарання йому повинно бути призначено згідно з вимогами ст. 70 ч.4 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної за цивільними позовами , суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищевикладене , суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2256 грн., підлягає частковому задоволенню в розмірі 1788,75грн., розмір якої повністю підтверджений в судовому засіданні дослідженими доказами.
Процесуальні витрати по кримінальному провадження за проведення судової-товарознавчої експертизи № 6/12.1/2348 від 07.12.2017 року в сумі 351,84 грн. (а.к.п. 20 ) підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинути призначене за даним вироком покарання покаранням за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2017 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою, а саме: в період з 01 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, до набрання чинності Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 01.12.2016 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 351,84 грн. процесуальних витрат на залучення експертів .

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1788,75 грн.
Речові докази: чохол для мобільного телефону , який зберігається в камері схову Дніпровскього ВП- повернути власниці ОСОБА_6 .
Речовий доказв: договір фінансового кредиту під заставу , що знаходиться в матерілах кримінального провадження- залишити в матеріалах.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий : суддя ОСОБА_1