Провадження № 1-кп/520/505/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005134 від 07 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.11.2009 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 17.05.2012 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2016 року приблизно об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив скоїти таємне викрадення світлодіодного прожектора з фронтону зазначеного будинку, повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 упевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого шляхом демонтажу з фронтону будинку зняв даний світлодіодний прожектор, вартістю 574,00 гривні, який належить раніше незнайомій йому громадянці ОСОБА_6 . Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 був замічений дільничним офіцером поліції Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області майором поліції ОСОБА_7 і на законі вимоги останнього припинити вчиняти злочинні дії ОСОБА_3 не відреагував, та вирішив відкрито викрадати вказаний прожектор. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 з відкрито викраденим майном з місця скоєння правопорушення втік, не зважаючи на законні вимоги співробітника поліції щодо припинення злочинних дій, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 574,00 гривні.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 , не погодившись з кваліфікацією його діяння за ч.2 ст.186 КК України, вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що в грудні 2016 року, точної дати він не пам`ятає, він відпочивав на території інтернату, де колись виховувався. Біля кочегарної, на стіні будинку він побачив ліхтар. Він подивився навколо, та як він вважав, впевнився що навколо нікого не має, взяв дощечку, приставив до стіни будинку та зняв ліхтар. Після чого, він поклав ліхтар в поліетиленовий пакет та попрямував на вихід з території інтернату, а коли проходив повз прохідну з ним заговорив дільничний. Після чого він пішов далі, сів у трамвай, однак коли він їхав на трамваї він побачив дільничного з групою поліцейських. Добровільно видав ліхтар. Він просить пробачення у потерпілої, розкаюється.

В судових дебатах обвинувачений показав, що насправді він не тікав, а спокійно йшов, і тільки потім, коли спокійно відійшов, почав бігти. Спокійно собі сидів в трамваї. Злочин він дійсно скоїв, але не грабіж, а крадіжку. Просить суд призначити більш-менш м`яке покарання.

В останньому слові обвинувачений зазначив, що свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.185 КК України визнає та просить, враховуючи думку потерпілої, призначити йому покарання застосувавши ст.69 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, так як вони спростовуються показаннями свідка та документальними доказами кримінального провадження, які були досліджені судом під час судового слідства, та якими підтверджується вина обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 07 грудня 2016 року приблизно об 11 годині 30 хвилин він проходив по провулку Монастирський в м.Одесі, де побачив чоловіка, одягнутого в куртку темного кольору, який знаходився біля ліхтаря. Після чого, чоловік подивився по сторонам, смикнув за ліхтар, зірвавши його. Він підбіг до хвіртки та дивився куди пішов той чоловік. Останній вийшов із-за кута будинку, тримаючи в руці пакет в якому було видно ліхтар. В цей момент він зробив зауваження чоловікові, однак той одразу почав бігти за кут стіни, де спочатку знімав ліхтар. Він побіг до свого автомобіля, потім поїхав територією інтернату, після чого поїхав шукати чоловіка який зняв ліхтар, при цьому викликавши зв`язком патрульних поліцейських. Чоловіка він побачив в трамваї. Коли він та патрульні поліцейські дістались зупинки трамвая, то чоловік вже розрахувавшись вийшов та сказав, що здається та видав ліхтар.

Також вина обвинувачуваного ОСОБА_3 доведена документальними матеріалами кримінального провадження.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила про те, що 07 грудня 2016 року об 11 годині 50 хвилин невідома особа зі стіни опорного пункту викрала належний їй світлодіодний прожектор (а.с.77-78).

Протоколом огляду місця події від 07.12.2016 року з фото-таблицею до протоколу огляду зафіксовано відсутність світлодіодного прожектора на місці його попереднього встановлення (а.с.79-82).

Заявою потерпілої ОСОБА_9 та квитанцією від 03.11.2015 року встановлено належність світлодіодного прожектора ОСОБА_9 (а.с.88-89).

Ухвалою слідчого судді від 08.12.2016 року накладено арешт на світлодіодний прожектор з маркуванням «FLS-30 30W 650K» «220V IP66 Black» прямокутної форми чорного кольору, який було вилучено у ОСОБА_3 07.12.2016 року (а.с.93).

Відповідно до протоколу огляду від 09.12.2016 року слідчим був оглянутий світлодіодний прожектор з маркуванням «FLS-30 30W 650K» «220V IP66 Black» прямокутної форми, розміром 22Х22 см, висотою 5 см. Скло прожектора розбито. Із зворотної сторони є металеве кріплення на двох болтах. Провід відірваний (а.с.94).

Постановою слідчого від 09.12.2016 року речовим доказом у кримінальному провадженні визнано світлодіодний прожектор, який передано під розписку потерпілій (а.с.95-96).

Протоколом огляду предмету CD-диску, виданого ОКНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» зафіксовано обставини скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення (а.с.108-109).

Постановою слідчого від 27.12.2016 року речовим доказом у кримінальному провадженні визнано CD-диск, виданий ОКНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» (а.с.110-116).

Звітом про незалежну оцінку (з додатками), складеним на підставі постанови слідчого від 27.12.2016 року, встановлено вартість світлодіодного прожектора в сумі 574 гривні 00 копійок (а.с.118-131).

Крім того, в судовому засіданні було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.132-133, 136, 139-140).

Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду клопотання про проведення судового розгляду у кримінальному провадженні без її участі, зауваживши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просила суд призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), вчиненого повторно, та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до статей 66 та 67 КК України суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.12.2016 року, підлягає скасуванню.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено у зв`язку із поверненням майна потерпілій та відсутністю у потерпілої матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.100, 174, 370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.186 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі, абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 833-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 з 07 грудня 2016 року по 30 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі, ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 з 23 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.12.2016 року на світлодіодний прожектор.

Речовий доказ світлодіодний прожектор, після набрання вироку законної сили залишити законному власнику ОСОБА_6 .

Речовий доказ DVD-RW диск, виданий дитячим будинком «Перлинка», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1