справа № 489/4179/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/581/18
УХВАЛА
Іменем України

25 вересня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.07.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 28.09.2018.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень не зменшилися та не змінилися.
На підтвердження ризиків прокурор вказала на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, раніше неодноразово судимий, в т.ч. за вчинення корисливих злочинів, характеризується негативно, за місцем свого проживання не проживає, а проживає разом з іншим співучасником вказаного кримінального правопорушення за місцем реєстрації останнього, не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачується у вчиненні інших двох корисливих кримінальних правопорушеннях, які знаходяться на розгляді в суді. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, заходів до працевлаштування не вживає, характеризується негативно, за місцем реєстрації не проживає. Також, притягується до кримінальної відповідальності Заводським районним судом м.Миколаєва за вчинення аналогічного корисливого злочинну, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України. Тому, з урахування вказаних ризиків, особи обвинуваченого та тяжкості покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті КК України, є неможливим застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Обвинувачений та його захисник в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного браслету, так як він не має наміру переховуватися від суду.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких корисливих злочинів, один з яких вчинений із застосуванням насильства, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів. Крім того, обвинувачений не працює та не має постійного джерела доходу, характеризується негативно, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зв`язків.
За таких обставин, є доведеним наявність вказаних ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 13 листопада 2018 року (включно).
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1