Справа № 214/8223/14-к
1-о/214/2/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003040 від 06.08.2014 року, за заявами

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, має базову вищу освіту, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04 грудня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На теперішній час відбуває призначене покарання, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, має професійно технічну освіту, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

28 лютого 2008 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 12 березня 2010 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 24 дні;

27 серпня 2013 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

04 грудня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання не відбутої частини покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2013 року, остаточно призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На теперішній час відбуває призначене покарання,

про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2018 року від засудженого ОСОБА_6 , а 23 лютого 2016 року від засудженого ОСОБА_5 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2015 року, яким останніх визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України та призначено ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296 КК України покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, а ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання не відбутої частини покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2013 року, остаточно призначено ОСОБА_6 4 роки 2 місяці позбавлення волі.
В обґрунтування вимог, викладених в заявах, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожен окремо, ідентично вказали, що насправді свідок ОСОБА_9 предмет, який вона під час сварки з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 сприйняла як биту, був лише дерев`яною палкою. Цей висновок свідок ОСОБА_9 зробила після допиту в судовому засіданні, оскільки у неї виникли сумніви стосовно предмету, що фігурував у справі як дерев`яна бита. У зв`язку з чим, вона пішла до магазину, де могла розгледіти та потримати биту. Крім того, свідок ОСОБА_9 розповіла їм, що деякі свідчення вона давала під впливом свого колишнього чоловіка. За таких обставин засуджені вважають, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано можливість свідку ОСОБА_9 правильно зрозуміти значення слова "бита", а саме не надана можливість останній оглянути биту, доторкнутися до неї. Отже, сторона обвинувачення не довела наявність бити під час сварки, а помилку свідка ОСОБА_9 сприйняла як встановлений факт. При цьому суд послався лише на покази свідка ОСОБА_9 , яка безпосередньо контактувала з предметом, який у вироку вказано як биту, а насправді не є битою. Крім того, до заяв засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 додали письмову заяву ОСОБА_9 , в якій остання посилається на штучне створення потерпілим ОСОБА_4 доказів.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свою та засудженого ОСОБА_6 заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та просив їх задовольнити. Крім того, просив задовольнити його заяву про зарахування строку, на який він залишений в КУВП №3 для судового розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як попереднє ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015. В обґрунтування своїх вимог вказав, що свідок ОСОБА_9 при перегляді вироку за нововиявленими обставинами, дала неправдиві свідчення, при цьому не описала достеменно предмет, яким потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження. Він та ОСОБА_6 не наносили битою ударів потерпілому ОСОБА_4 . Крім того, 06 серпня 2014 року, в нічний час, знаходячись біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, він не хизувався та не погрожував битою потерпілому ОСОБА_4 , оскільки такого предмету він при собі не мав. Також, в ту ніч він був без автомобіля «Таврія», державний номер НОМЕР_1 , що належить його матері та яким він час від часу користувався. В цьому автомобілі ніколи не зберігалася бита. Під час бійки біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «Кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в якій він також приймав участь, у когось з її учасників з`явилась полакована палка, на яку вказує потерпілий ОСОБА_4 . Він забрав у одного з учасників бійки, не пам`ятає у кого саме, полаковану палку та тримав її у руках. Згодом він почав розмахувати цією палкою з метою припинення масової бійки. На момент вказаних подій, потерпілий ОСОБА_4 був винен гроші йому, а він винен їх своїй матері, яка є інвалідом та потребувала коштів на лікування. Між ним, ОСОБА_6 , з одного буку, та потерпілим ОСОБА_4 , з іншого боку, існувала домовленість про сплату останнім їм коштів, отриманих від продажу автомобіля. На ремонт цього атомобіля він витратив 27 000 грн., які попередньо взяв у борг у своєї матері. Він просив потерпілого ОСОБА_4 повернути гроші, які він заборгував, у відповідь останній висловився нецензурною лайкою на його адресу та попросив його не чіплятися та піти. Його обурила відповідь потерпілого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він відштовхнув останнього долонею по обличчю.
В подальшому, засуджений ОСОБА_5 висловив незгоду з висновками експерта з приводу оцінки предмета, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , заявивши клопотання про допит експерта ОСОБА_10 в судовому засіданні, яке судом було задоволено. Однак в подальшому, засуджений ОСОБА_5 відмовився від підтримання клопотання про виклик експерта для допиту в судовому засіданні та просив обмежитись дослідженими в судовому засіданні доказами.
Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив суд задовольнити вимоги заяв про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, вважаючи їх обґрунтованими, а також вимоги заяв про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свою та засудженого ОСОБА_5 заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та просив їх задовольнити. Крім того, просив задовольнити його заяву про зарахування строку, на який він залишений в КУВП №3 для судового розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, як попереднє ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015. В обґрунтування свої вимог вказав, що 06 серпня 2014 року, в нічний час, він відпочивав біля супермаркету «АТБ», в районі вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі. Йому зателефонував знайомий ОСОБА_11 та повідомив, що бачив потерпілого ОСОБА_4 біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Він був знайомий приблизно 3 роки з потерпілим ОСОБА_4 , раніше вони спілкувались як друзі. Після телефонної розмови з ОСОБА_11 , він, разом зі знайомим ОСОБА_12 , одразу пішов у бік магазину «Степ» з метою розмови з потерпілим ОСОБА_4 , оскільки останній на його адресу некоректно висловлюється нецензурною лайкою через СМС-повідомлення. Причина негативного відношення ОСОБА_4 до нього, йому відома не відома. Прийшовши приблизно 01-30 год., цього ж дня, до магазину «Степ», він не виявив потерпілого ОСОБА_4 . Він зайшов до магазину та придбав чай, окрім того, з`ясував у продавців магазину, що потерпілий ОСОБА_4 нещодавно пішов з магазину. Вийшовши з магазину «Степ», він зустрів ОСОБА_13 та ОСОБА_5 та одразу побачив, що назустріч йому йде потерпілий ОСОБА_4 з дружиною та своїми друзями, прізвище яких не пам`ятає. При зустрічі з потерпілим ОСОБА_4 він намагався спокійно розмовляти, але потерпілий почав агресивно реагувати та насуватися на нього, у зв`язку з чим він відштовхнув ОСОБА_4 , який перечепився і впав. Після підняття потерпілого ОСОБА_4 , між останнім та ним почалась сутичка, яка згодом переросла в бійку, що супроводжувалась нецензурною лайкою, яка продовжувалась 5-7 хв., оскільки їх розборонили оточуючі. Згодом він та потерпілий ОСОБА_4 перейшли на автомобільну стоянку, біля кінотеатру «Олімп», що розташований по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де бійка між ними продовжилась. Він та потерпілий ОСОБА_4 били один одного руками та ногами по тілу, кількість нанесених ударів не пам`ятає. З часом, потерпілий ОСОБА_4 вдарив його палкою по голові, від чого у нього пішла кров. Він не бачив, хто дав палку потерпілому ОСОБА_4 . Також його почала бити палкою дружина потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_9 . Його друзі, що були поруч, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , прізвища яких він не пам`ятає, намагались їх розборонити. Оскільки з його голови йшла кров, ОСОБА_12 дав йому футболку з метою зупинки кровотечі, а також друзі викликали таксі, на якому він поїхав до лікарні, де йому надали першу медичну допомогу. В лікарні також знаходився потерпілий ОСОБА_4 , який знімав побої, однак зовні на обличчі останнього не було видно тілесних ушкоджень. Згодом йому стало відомо, що потерпілий ОСОБА_4 подав заяву до поліції відносно нього, а тому він також вирішив написатизаяву до поліції про побиття його потерпілим ОСОБА_4 . Після закриття постановою слідчого кримінального провадження за фактом його побиття потерпілим ОСОБА_4 , він оскаржив рішення слідчого слідчому судді, за результатами якого постанова слідчого була скасована, а досудове розслідування за фактом його побиття продовжилось. Вважає, що в результаті двадцяти хвилинного побиття потерпілого ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння зі ступенем сп`яніння 2,5 проміле, у останнього не могли з`явитись легкі тілесні ушкодження, оскільки такі ушкодження потерпілий міг отримати падаючи з висоти власного зросту. Він та ОСОБА_5 не били палкою або битою потерпілого ОСОБА_4 , який в результаті обопільної бійки завдав йому тілесні ушкодження. Окрім нього, потерпілого ОСОБА_4 ніхто не бив, ОСОБА_5 не приймав участі в цій бійці. Він не чув про що розмовляли потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вважає, що він був тверезий під час вказаних подій, незважаючи на те, що на передодні випив пляшку пива.
Захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив суд задовольнити вимоги заяв про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, вважаючи її обґрунтованою, а також вимоги заяв про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вважаючи їх безпідставними, оскільки зазначені в них обставини не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді кримінального провадження за заявами останніх.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами. При цьому пояснив, що надані раніше ним покази, що оцінені судом при ухваленні вироку, він повністю підтверджує. Дійсно під час проведення досудового розслідування, йому працівниками поліції не пред`являвся для впізнання предмет, яким йому були нанесені тілесні ушкодження. Однак, при побитті його в нічний час 06 серпня 2014 року біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, він бачив чітко, що удари йому наносились засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 битою, кількість яких він не пам`ятає. Він не пам`ятає точну причину сварки та бійки між ним та засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Будь-яким чином він не здійснював вплив на свідка ОСОБА_9 , враховуючи, що на момент його побиття остання не була його дружиною. Згодом свідок ОСОБА_9 пояснила йому, що оскільки їй стало шкода новонароджену дитину засудженого ОСОБА_6 , яка залишилась без батьківської турботи, вона має намір змінити свідчення. Свідок ОСОБА_9 після ухвалення судом вироку по справі, спілкувалась з засудженим ОСОБА_6 , його захисником та матір`ю засудженого. Вважає, що після розлучення, що сталося у зв`язку з не складенням сімейного життя, ОСОБА_9 вирішила змінити надані раніше суду правдиві покази. Він, за спливом значного проміжку часу, детально не пам`ятає всіх обставин подій. Однак, він точно запам`ятав биту, якою його били засуджені та яка належала засудженому ОСОБА_5 , який зберігав її біля переднього сидіння в автомобілі «Таврія», що належав матері останнього. Биту з автомобіля «Таврія», на якому на місце події приїхав ОСОБА_5 , дістав засуджений ОСОБА_6 , що підійшов на місце подій пізніше, коли між ним та ОСОБА_5 вже йшла перепалка. Йому було нанесено засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожним окремо, по п`ять ударів, від яких він періодично втрачав свідомість. При цьому останні передавали биту із рук в руки, один одному, та нею наносили йому удари. Крім того, він бачив, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зачепили битою свідка ОСОБА_9 , яка намагалась їх зупинити. Йому невідомо мету зберігання ОСОБА_5 бити в автомобілі, однак раніше останній йому вихвалявся, що має в автомобілі биту. Про побиття його битою він повідомив суду в залі судового засіданні при судовому розгляді кримінального провадження, інші свідки подій підтвердили, що предмет, яким його били, була бита, що виготовлена саморобним способом з дерева, розміром до 1 метра. По товщині бита не схожа на дерев`яну палку, однак є товщою в діаметрі на одному кінці. До зустрічі біля кінотеатру «Олімп» в м. Кривому Розі з ОСОБА_5 , ніяких сварок у нього з останнім не було. Напередодні побиття, він випив дві пляшки пива, об`ємом по 0,5 л. ОСОБА_5 в той вечір був роздратований, причини його психологічного стану не відомі. На теперішній час він розлучився з ОСОБА_9 , яка є свідком по справі. На час сварки з ОСОБА_5 , він не був винен останньому кошти в сумі 30 000 грн. Він давно, точного часу не пам`ятає, мав ділові стосунки з ОСОБА_5 , якому продав автомобіль, при цьому, ніяких боргових зобов`язань перед останнім, які і перед його матір`ю, він не мав.
Допитаний в судовому засіданні, в межах розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, свідок ОСОБА_17 пояснив, що він разом з подругою ОСОБА_18 в нічний час, восени 2016 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи в автомобілі, який рухався по вул. Володимира Великого, в м. Кривому Розі, під керуванням його знайомого, засудженого ОСОБА_5 , що надавав послуги таксі, були свідками розмови між останнім та ОСОБА_9 , яка також є його знайомою. При вказаній розмові ОСОБА_9 повідомила засудженому ОСОБА_5 , що вона його підставила, надаючи неправдиві свідчення, про те, що ОСОБА_5 брав в руки биту при побитті її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , в нічний час 06 серпня 2018 року біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, при цьому ОСОБА_9 вибачалась та пропонувала допомогу ОСОБА_5 у виді надання нею правдивих свідчень в суді з приводу не причетності останнього до побиття битою ОСОБА_4 . У зв`язку з такими обставинами, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились про нову зустріч. Пізніше він по телефону намагався поспілкуватися з ОСОБА_9 з метою з`ясування причини її не явки до суду, однак вона відмовилась. Він знайомий з потерпілим ОСОБА_4 приблизно 12 років, вони часто відпочивали разом в кафе «Арізона». Засуджений ОСОБА_5 повідомляв йому, що після розлучення ОСОБА_9 з ОСОБА_4 , останній погрожував ОСОБА_9 з метою не надання нею суду правдивих свідчень.
Допитаний в судовому засіданні, в межах розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона разом з ОСОБА_17 восени 2016 року, точної дати та часу не пам`ятає, перебуваючи в автомобілі, який рухався м. Кривому Рогу, під керуванням його знайомого, засудженого ОСОБА_5 , що надавав послуги таксі, були свідками розмови між останнім та ОСОБА_9 . При вказаній розмові ОСОБА_9 повідомила засудженому ОСОБА_5 , що вона його підставила, надаючи неправдиві свідчення, про те, що ОСОБА_5 брав в руки биту при побитті її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , в нічний час 06 серпня 2018 року біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, а насправді то була звичайна палка. Крім того, ОСОБА_9 повідомила, що надала суду неправдиві покази у зв`язку з тиском на неї її колишнього чоловіка ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні, в межах розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона підтверджує свої первісні покази, надані під час судового розгляду кримінального провадження. Її заява про надання суду показів під тиском потерпілого ОСОБА_4 , на яку посилаються засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , написана нею в присутності захисника засуджених адвоката ОСОБА_7 , який скористався перебуванням її в пригніченому стані в процесі розлучення з колишнім чоловіком потерпілим по справі ОСОБА_4 . Вона дійсно спочатку погодилась змінити надані раніше суду правдиві покази, бажаючи таким чином створити незручності ОСОБА_4 та допомогти засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки їх захисник ОСОБА_7 постійно чіплявся до неї з проханням змінити покази, однак потім передумала. Обставини, вказані в заяві, на яку посилаються засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вона не підтверджує, оскільки вони є неправдивими.
Дійсно за встановлених судом обставин, зазначених у вироку, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 били потерпілого ОСОБА_4 за допомогою бити. Вона достеменно не пам`ятає деталі всіх обставин побиття її колишнього чоловіка. Згадує, що в серпні 2014 року, приблизно о 22-00 год., на освітленому ліхтарями місці, вона разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_20 відпочивали біля магазину «Степ», що розташований поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. До зазначеного магазину на двох автомобілях, марку яких вона не пам`ятає, під`їхали ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які направились в їх напрямку, підійшовши до їх компанії. Потерпілий ОСОБА_4 протягнув для привітання руку засудженому ОСОБА_6 , однак у відповідь, без пояснень, отримав від останнього удар кулаком в голову, від якого ОСОБА_4 впав на землю. В цей момент вона побачила в руках у ОСОБА_6 биту, яку він держав за спиною. Одразу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали ногами бити лежачого на землі ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , кожен по черзі, били битою, передаючи її один одному, потерпілого ОСОБА_4 . Вона та інші присутні намагались їх зупинити, однак ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не реагували. Згодом бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перемістилась ближче до кінотеатру «Олімп» та тривала приблизно 30 хвилин.
Бита, якою били потерпілого ОСОБА_4 , завдовжки приблизно 50 см, вироблена з дерева по типу бейсбольної бити, конусоподібної форми, з низу звужена, для обхвату однією рукою, а вгорі стовщена. Вона раніше бачила биту, якою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 били потерпілого ОСОБА_4 , в автомобілі марки «Таврія», яким користувався ОСОБА_5 , коли, за дозволом останнього, ОСОБА_6 користуючись цим автомобілем, підвозив її зі зламаною ногою.

При побитті ОСОБА_4 , присутні ОСОБА_13 та ОСОБА_20 не намагались зупинити побиття, а взагалі не мали наміру втручатися. ОСОБА_12 , лежачи спиною на землі, також приймав участь у побитті ОСОБА_4 , тримаючи останнього за шию. Після закінчення бійки, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 розійшлись, приїхала карета швидкої медичної допомоги, яка відвезла потерпілого ОСОБА_4 та її до КЗ «Криворізька клінічна міська лікарня №2» ДОР.

Оцінюючи зазначені вище покази засуджених, потерпілого, свідків, кожного окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 95 КПК України, суд вважає, що вони є допустимими, оскільки фактичні відомості, які вони містять, отримані шляхом безпосереднього допиту вищевказаних осіб у судовому засіданні при судовому розгляді, тобто відповідно до вимог кримінального процесуального закону. А також, вони є належними доказами, оскільки підтверджують існування або відсутність обставин, що підлягають доказуванню при перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами в цьому кримінальному провадженні. При цьому покази потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 не викликають сумнівів щодо достовірності відомостей, що в них містяться, окрім показів засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , щодо предмету, який є підставами перегляду вироку за нововиявленими обставинами, які суд вважає неправдивими, мотивуючи свій висновок на підставі аналізу доказів, що зазначений нижче.

Окрім допиту потерпілого та свідків, в судовому засіданні, в межах розгляду заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, досліджені наступні письмові документи:
-висновок судово-медичної експертизи №1966 від 05.09.2014 року, проведеної на підставі постанови слідчого, відповідно до змісту якої у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садина грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, передньої-черевної стінки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі ж властивості, термін їх виникнення може відповідати 6 серпня 2014 року (т.2, а.с.31-32);
-протокол впізнання від 13 вересня 2014 року за участю свідка ОСОБА_21 та довідкою до нього, відповідно до змісту яких, останній серед пред`явлених йому фотокарток інших осіб, впізнав на фотокартці ОСОБА_5 як особу, яка наносила удари потерпілому ОСОБА_4 битою та ногами (т.2, а.с.41-42).
-копія заяви ОСОБА_9 від 17.02.2016 року, зі змісту якої слідує, що під час сварки засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , сприйняла дерев`яну палку як биту, яка не є насправді такою. Цей висновок ОСОБА_9 зробила після допиту в судовому засіданні, оскільки у неї виникли сумніви стосовно предмету, що фігурував у справі як дерев`яна бита. У зв`язку з чим, вона пішла до магазину, де могла розгледіти та потримати биту. Крім того, ОСОБА_9 вказала, що деякі свідчення вона давала під впливом свого колишнього чоловіка (т.5, а.с.3-4).
Крім того, в судовому засіданні досліджені надані стороною обвинувачення документи, які місять відомості, що характеризують осіб засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , враховуючи, що вказані обставини також підлягають дослідженню під час розгляду питання про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, що здійснюється за правилами судового розгляду кримінального провадження:

- характеристика на ім`я ОСОБА_5 , надана КП «Житлово-експлуатаційна організація №35», згідно якої за час його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , скарг зі сторони сусідів не надходило (т.2, а.с.44);

- довідки №31/8-15344 від 13.08.2014 року та №15344 від 13.08.2014 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», відповідно до змісту якої ОСОБА_5 , 1984 року народження, під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває (т.2, а.с.45 -46);

- довідка УІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ДІАЗ МВС м. Київ, (справка №52-14082014/12050) відповідно до змісту якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст.89 КК України, є не судимим (т.2, а.с.47-48);

- характеристика на ім`я ОСОБА_6 , надана ТОВ «Керуюча компанія ДОМ.КОМ», згідно якої за час його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , скарг зі сторони сусідів не надходило (т.2, а.с.54);

- довідка №50 за від 23.08.2014 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», відповідно до змісту якої ОСОБА_6 , 1991 року народження, знаходився під наглядом лікаря психіатра з 2005 року з приводу несоціалізованого розладу поведінки. З 2006 року знятий з нагляду у зв`язку з одужанням (т.2, а.с.55);
- довідка №15346 від 13.08.2014 року КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», відповідно до змісту якої ОСОБА_6 , 1991 року народження, під наглядом лікаря нарколога не перебував і не перебуває (т.2, а.с.56);
- довідка УІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ДІАЗ МВС м. Київ, (справка №54-14082014/12050) та довідка №3634 від 19.09.2014 року Жовтневого міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Кривого Рогу, відповідно до змісту яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимий:
28 лютого 2008 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 12 березня 2010 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 24 дні;
27 серпня 2013 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (т.2, а.с.57, 59).
Оцінюючи зазначені вище письмові документи, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують або спростовують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню при перегляді вироку за нововиявленими обставинами в цьому кримінальному провадженні, та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
У свою чергу, оцінюючи висновок експерта, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 101 КПК України, суд вважає, що він є допустимими доказом, оскільки дослідження та зроблені за їх результатами висновки обґрунтовані, виконані експертом на запитання слідчого в цьому кримінальному провадженні, що доручав проведення експертиз, а отже, під час досудового розслідування вони отримані в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, враховуючи, що вони ґрунтуються на доказах, визнаних судом допустимими. Крім того, вони також є належними доказами, виходячи з того, що ґрунтуються на наукових, спеціальних знаннях, які прямо підтверджують існування або відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню при перегляді вироку за нововиявленими обставинами в цьому кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
На підставі сукупності вказаних доказів, а саме показань засуджених, потерпілого, свідків, даних, наведених в документах, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неможливість формування штучних доказів.
Після допиту потерпілого, свідків, засуджених, дослідження заяв засуджених про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення захисників, заперечення прокурора, аналізуючи досліджені докази на підставі вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2015 року, що залишений без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року, визнано винними: ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України та призначено ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296 КК України покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України та призначено ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання не відбутої частини покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2013 року, остаточно призначено ОСОБА_6 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили з 10 лютого 2016 року, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 532 КПК України.
Відповідно до змісту вироку суду від 04.12.2015 року, судом встановлено, що злочин, кваліфікований за ч.4 ст.296 КК України, було вчинено ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за наступних обставин, а саме, у раніше знайомих між собою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виникли неприязні стосунки, в результаті яких у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на вчинення хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку, які супроводжувались особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, із застосуванням насильства до ОСОБА_4 , використовуючи при цьому биту, яка малась у машині ОСОБА_5 марки «Таврія», д.н. НОМЕР_1 . 06 серпня 2014 року, в нічний час, дізнавшись про місцезнаходження потерпілого ОСОБА_4 , прибувши до магазину «Степ», розташованого поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, розуміючи, що вони знаходяться в громадському місці, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , переслідуючи мету побиття потерпілого, яка була пов`язана з порушенням громадського порядку, із застосуванням бити, ОСОБА_5 ударив потерпілого ОСОБА_4 в область голови битою, яку йому подав ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_6 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_5 , направлені на знущання над потерпілим та спричинення йому тілесних ушкоджень, зробив ОСОБА_4 підніжку, в результаті чого останній впав на асфальтове покриття. В цей самий час, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 битою по черзі почали завдавати ОСОБА_4 багаточисленні удари в ділянку тулуба, голови та по кінцівкам тіла, які при цьому супроводжувались нецензурною лайкою та приниженням ОСОБА_4 зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Не звертаючи увагу на зауваження громадян, які проходили неподалік зупинки громадського транспорту «Кінотеатр Олімп» в м. Кривому Розі, зупинити свої злочинні дії щодо побиття потерпілого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, порушуючи при цьому громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, вже на середині проїжджої частини дороги, продовжували побиття та знущання над потерпілим ОСОБА_4 . Від отриманих ударів в голову ОСОБА_4 втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що знаходиться на протилежному боці від магазину «Степ», біля парковки «кінотеатру Олімп». Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, продовжуючи порушення громадського порядку, почали наносити потерпілому удари, коли той знаходився у безпорадному стані, лежачи на асфальті, не зважаючи на прохання оточуючих зупинити свої дії. При цьому, обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 діяли разом з однією метою, нанесли потерпілому не менш ніж по 5-10 ударів ногами, руками, битою в різні частини тіла. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільними діями спричинили потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: саден грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, передньо-черевної стінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1966 від 5 вересня 2014 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. В ході побиття потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи у громадському місці, в присутності сторонніх осіб, висловлювались в адресу потерпілого та оточуючих їх громадян грубою нецензурною лайкою, законні вимоги потерпілого та інших громадян ігнорували, чим протягом тривалого часу грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.
Одним з доказів на підтвердження встановлених обставин судом, що ухвалював вирок від 04.12.2015 року, визнані відомості, що містяться в показах свідка ОСОБА_9 , що визнані належними, допустимими, послідовними доказами, що за своєю суттю узгоджуються з показами інших незаінтересованих свідків, а отже є правдивими. Також суд вказав, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме дій, які 6 серпня 2014 року вчинили обвинувачені до потерпілого, обстановки, в якій ці дії відбувалися, поведінки присутніх при цьому осіб, наявності раніше у обвинуваченого ОСОБА_5 бити та мети, з якою останній бажав мати при собі биту.
З показів свідка ОСОБА_9 , суд, що ухвалював вирок від 04.12.2015 року, встановив, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом на автомобілі марки «Таврія» прибули на місце події. ОСОБА_5 став нецензурно лаятися на потерпілого, а в подальшому став наносити останньому удари, у тому числі битою, яку йому передав ОСОБА_6 . Удари потерпілому битою наносив також ОСОБА_6 , при цьому потерпілий не мав можливості надавати опір внаслідок свого безпорадного стану. На місці події були сторонні люди, які прохали припинити протиправні дії, однак обвинувачені не реагували на ці прохання та продовжували свої дії. Також з показань свідка ОСОБА_9 було встановлено, що раніше зазначену биту вона бачила у ОСОБА_5 , при цьому останній пояснював, що має биту для самозахисту, тобто для можливого застосування для завдання тілесних ушкоджень.
Законодавцем визначено, що однією з обставин для перегляду вироку за нововиявленими обставинами є завідомо неправдиві показання свідка (п.1 ч.2 ст. 459 КПК України), які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Звертаючись до суду з заявами про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, з додатками, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 посилалися на те, що свідок ОСОБА_9 надала суду фактично не правдиві свідчення, під тиском потерпілого ОСОБА_4 , який мав намір створити штучні докази. При цьому свідок ОСОБА_9 бачила в руках ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не дерев`яну биту, а дерев`яну палку, якою останні наносили удари по її колишньому чоловікові ОСОБА_4 . За таких обставин, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вважають, що стороною обвинувачення не доведено застосування ними бити при побитті потерпілого, враховуючи, що судом в основу доведеності факту побиття ними битою потерпілого ОСОБА_4 покладено неправдиві покази свідка ОСОБА_9 .
Однак, здійснивши перегляд вироку суду від 04.12.2015 року за нововиявленими обставинами на підставі заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд не може погодитись з такими доводами останніх, оскільки вони повністю спростовуються висновками зробленими на підставі аналізу досліджених судом доказів, здійсненого за правилами судового розгляду, відповідно до вимог ст.466 КПК України, враховуючи наступне.
Оцінюючи покази потерпілого ОСОБА_4 , надані при судовому розгляді заяв засуджених про перегляді вироку за нововиявленими обставинами, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, суд вважає, що вони є допустимими, оскільки отриманиі безпосередньо судом в судовому засіданні, а також належними, оскільки стосуються обставин, які 06 серпня 2014 року, в нічний час, біля магазину «Степ», розташованого поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, склалися між ним та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а саме побиття останніми, разом, його руками та ногами, а також битою, яку засуджені передавали один одному.
Крім того, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що будь-яким чином не здійснював вплив на свідка ОСОБА_9 , враховуючи, що на момент його побиття остання не була його дружиною. Згодом свідок ОСОБА_9 пояснила йому, що оскільки їй стало шкода новонароджену дитину засудженого ОСОБА_6 , яка залишилась без батьківської турботи, вона має намір змінити правдиві свідчення. Свідок ОСОБА_9 після ухвалення судом вироку по справі, спілкувалась з засудженим ОСОБА_6 , його захисником та матір`ю засудженого, а тому вважає, що після розлучення, внаслідок того, що сімейне життя не склалося, вона вирішила змінити надані раніше суду покази.
Також, суд вважає покази потерпілого ОСОБА_4 такими, що не викликають сумнів у їх достовірності, враховуючи їх послідовність та узгодженість з показами наданими потерпілими під час судового розгляду, а також показами свідка ОСОБА_9 . Крім того, у суду не викликають сумніву у правдивості показів потерпілого ОСОБА_4 , що стосується відсутності впливу на свідка ОСОБА_9 , враховуючи що вони повністю узгоджуються з показами останньої, аналіз яких приведений нижче.
Так, з аналізу показів свідка ОСОБА_9 , наданих при судовому розгляді заяв засуджених про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вбачається, що 06 серпня 2014 року, в нічний час, біля магазину «Степ», розташованого поблизу зупинки громадського транспорту «Кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 били потерпілого ОСОБА_4 руками та ногами, а також битою, кожен по черзі, передаючи її один одному. Вона та інші присутні намагались їх зупинити, однак ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не реагували. Бита, якою били потерпілого ОСОБА_4 , завдовжки приблизно 50 см, вироблена з дерева по типу бейсбольної бити, конусоподібної форми, знизу звужена, для обхвату однією рукою, а вгорі стовщена. Вона раніше бачила биту, якою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 били потерпілого ОСОБА_4 , в автомобілі марки «Таврія», яким користувався ОСОБА_5 , коли, за дозволом останнього, ОСОБА_6 , користуючись цим автомобілем, підвозив її зі зламаною ногою.
Оцінюючи вищевказані покази свідка ОСОБА_9 відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, суд вважає, що вони є допустимими, оскільки отримані безпосередньо судом в судовому засіданні, а також належними, оскільки стосуються обставин, що підлягають встановленню при розгляді даного питання, а саме дій, які 06 серпня 2014 року вчинили ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_4 та обстановки, в якій ці дії відбувалися, поведінки присутніх при цьому осіб, наявності раніше у обвинуваченого ОСОБА_5 бити, а також її застосування.
В свою чергу, суд вважає покази свідка ОСОБА_9 достовірними та такими, що не викликають сумнівів, враховуючи їх послідовність та узгодженість з показами потерпілого ОСОБА_4 , наданих без тиску останнього, на який посилаються засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Її заява, на яку посилаються засуджені, написана нею в присутності захисника засуджених адвоката ОСОБА_7 , який скористався перебуванням її в пригніченому стані в процесі розлучення з колишнім чоловіком потерпілим по справі ОСОБА_4 . Вона дійсно спочатку погодилась змінити надані раніше суду правдиві покази, бажаючи таким чином створити незручності ОСОБА_4 та допомогти засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки їх захисник ОСОБА_7 постійно чіплявся до неї з проханням змінити покази, однак потім передумала. Обставини, вказані в заяві, на яку посилаються засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вона не підтверджує, оскільки вони є неправдивими.
Окрім того, вважаючи правдивими покази свідка ОСОБА_9 про побиття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожним окремо, битою потерпілого ОСОБА_4 , суд також враховує детальний опис ОСОБА_9 бити, як предмету, яким були нанесені тілесні ушкодження останньому, а саме, що бита завдовжки приблизно 50 см, вироблена з дерева по типу бейсбольної бити, конусоподібної форми, з низу звужена, для обхвату однією рукою, а вгорі стовщена.
В свою чергу, даючи оцінку достовірності показам свідка ОСОБА_9 , судом враховується висновки судово-медичної експертизи №1966 від 05.09.2014 року, відповідно до змісту яких, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі ж властивості, термін їх виникнення може відповідати 06 серпня 2014 року.
Разом з тим, приходячи до зазначених вище висновків, суд відхиляє відомості, що містяться в показах свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 про бажання свідка ОСОБА_9 змінити надані раніше суду покази у зв`язку з їх недостовірністю, оскільки вказані покази суд вважає неправдивими, зважаючи на те, що вони спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , з яких слідує, що вона дійсно мала намір змінити надані раніше суду правдиві покази, бажаючи таким чином створити незручності ОСОБА_4 , а також у зв`язку з постійним чіплянями до неї захисника ОСОБА_7 з проханням змінити покази, однак потім передумала.
Оцінюючи покази засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , суд відхиляє їх доводи про наявність нововиявлених обставин, зазначених в заявах останніх, в тому числі відомості, що містяться в копії заяви ОСОБА_9 від 17.02.2016 року (т.5, а.с.3-4), а також покази засуджених про не вчинення дій відносно потерпілого ОСОБА_4 із застосуванням бити, оскільки вони повністю спростовуються висновками суду, зробленими на підставі досліджених та оцінених судом показів свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_4 у сукупності з іншими письмовими документами, про що зазначено вище.

Отже, на підставі аналізу вказаних відомостей, суд приходить до висновку, що при судовому розгляді заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляді вироку за нововиявленими обставинами, судом не встановлено, що свідок ОСОБА_9 при судовому розгляді кримінального провадження надала суду завідомо не правдиві покази, а отже, як первинні, так і покази надані цим свідком при перегляді вироку за нововиявленими обставинами суд вважає достовірними та правдивими.
Також, судом при судовому розгляді заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляді вироку за нововиявленими обставинами, не встановлено інших обставин, що свідчили про невідповідність висновків, що містяться у вироку, об`єктивній дійсності, або наявність завідомо неправильних висновків суду, що містяться у вироку, що переглядається.
За таких обставин суд приходить до висновку, що за результатами розгляду заяв засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, не встановлені юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , що спростовували б висновки, що відповідають об`єктивній дійсності та містяться у вироку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити без задоволення заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами.
В свою чергу, суд сприймає критично покази засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , надані при розгляді їх заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, про дії, які 6 серпня 2014 року останні вчинили щодо потерпілого ОСОБА_4 та обстановки, в якій ці дії відбувалися, поведінки присутніх при цьому осіб, зважаючи на вказані вище висновки та вважає, що засудженими надані такі покази з метою вимагання переоцінки обставин подій, встановлених в остаточному та обов`язковому судовому рішенні у виді вироку, ухваленого судом 04 грудня 2015 року, та постановлення нового рішення у справі.
Оцінюючи позицію сторони захисту при перегляді вироку за заявами засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , суд вважає, що останніми не надано нових доказів про наявність обставин суттєвого та неспростовного характеру, про які не було відомо органу досудового розслідування і суду, що потребують окремого розслідування, та можуть вплинути на достовірність висновків, або на підставі яких судом зроблені завідомо неправильні висновки, що містяться у вироку, що переглядається.
Приходячи до такого висновку, суд зауважує, що при апеляційному перегляді вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , стороною захисту приводились аналогічні доводи, на які вони посилаються при судовому розгляді заяв засуджених про перегляд вироку за нововиявленим обставинами, яким судом апеляційної інстанції надана оцінка та за результатами перегляду вказаний вирок суду залишений без змін.
Вищезазначені висновки суду, зроблені при судовому розгляді заяв засуджених, узгоджуються з правовими висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини суду в контекст застосування пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме, право на справедливий розгляд судом повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х). Процедура нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.
Отже, на підставі аналізу застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, викладеному у вказаних вище рішеннях Європейського суду з прав людини, суд вважає, що висновки, зроблені за результатами розгляду заяв засуджених, не дають підстав для втручання у остаточне рішення суду у виді вироку відносно останніх, зважаючи на відсутність розумних підстав вважати, що викладені у вироку висновки були «завідомо неправильні».
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, суд керуючись ст.2, ч.6 ст.9 КПК України, ч. 2 ст. 5 КК України, яка регламентує застосування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи», приходить до висновку про задоволення заяв засуджених про зарахування строку перебування засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в умовах КУВП №3 на час судового розгляду заяв останніх про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, виходячи з наступного.
Відповідно до змісту вимог ч.1 ст.466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими розглядається судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Отже, на підставі вимог вказаної вище норми закону заяви засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами розглядаються судом за правилами судового розгляду, визначеними у Главі 28 Розділі ІV КПК України.
Встановлено, що на виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2015 року засудженого ОСОБА_6 було затримано 20 грудня 2016 року (т.5, а.с. 43), а засудженого ОСОБА_5 28 листопада 2018 року (т.6, а.с.5).
Також встановлено, що ухвалою суду від 11 січня 2017 року засудженого ОСОБА_6 , який відбував покарання, призначене вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2015 року, етапувано з Синельніківської виправної колонії №94 до Криворізької установи виконання покарань №3 УДПтСУ з метою подальшого етапування до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. А ухвалою суду 14 грудня 2016 року засудженого ОСОБА_5 тимчасово залишено в Криворізькій установі виконання покарань №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області у зв`язку з розглядом його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Відповідно до змісту вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Отже, виходячи з вимог вказаних вище норм закону та встановлених обставин, на підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, суд вважає необхідним зарахувати строк перебування ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, у строк відбування покарання, з моменту затримання 20 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В свою чергу, виходячи з вимог вказаних вище норм закону та встановлених обставин, на підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, суд вважає необхідним зарахувати строк перебування ОСОБА_5 , який відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, у строк відбування покарання, з моменту затримання 28 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене та керуючись Главою 28, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 459, 466 467 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, зарахувати строк перебування ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, у строк відбування покарання, з моменту затримання 20 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, зарахувати строк перебування ОСОБА_5 , який відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, у строк відбування покарання, з моменту затримання 28 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1