Справа № 367/4746/18
Провадження по справі № 1-кп/367/425/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за № 0001608 від 14.06.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хіва Хорземської обл. Республіки Узбекистан, узбечки, громадянки Узбекистану, одруженої, з середньою освітою, працюючої, яка має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, фактично проживаючої на території України за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на підробку власного паспорта, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в період часу з 25.03.2016 року по 22.04.2017 року, домовилася по телефону з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 поставити в її паспорті підроблені відбитки штампів Державної прикордонної служби Україи, з метою виконання рішення Ірпінського МВ УДМС України в Київській області № 3 від 25.03.2016 року про примусове повернення ОСОБА_4 , яким її зобов`язано залишити територію України до 22.04.2016 року. Далі, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ОСОБА_4 , в той же період часу, перебуваючи біля станції метро «Славутич», яка розташована за адресою: м. Київ, проспект М. Бажана, передала невстановленій особі на імя ОСОБА_5 , свій паспорт та грошові кошти в розмірі 600 грн., тим самим пообіцявши придбати даний документ, усвідомлюючи при цьому, що паспорт буде підроблений, оскільки підроблені відбитки штампів є необхідним реквізитом документу, так як під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні причинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-доказ у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними особами органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, тим самим, попередньо домовились про вчинення злочину. В подальшому невстановлена особа, у невстановленому місці та періоді часу, підробила відбитки штампів, тобто підробила документ, оскільки вказані відбитки є необхідним реквізитом документа. Приблизно через 7 днів ОСОБА_4 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 зустрілись вдруге в м. Київ біля станції метро «Славутич», яка розташована за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, де невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 повернула ОСОБА_4 паспорт останньої, в якому проставлений підроблений відбиток штампа про виїзд з території України в пункті пропуску «Гоптівка» за 18.04.2016 року та підроблений відбиток штампа про в`їзд на територію України пункті пропуску «Гоптівка» за 28.04.2016 року. Після отримання свого паспорта, в якому були проставлені підроблені відбитки штампів про перетин Державного кордону України, ОСОБА_4 , діючи умисно та з метою подальшого використання завідомо підробленого документа, громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 виданого 17.02.2015 року на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишила його на зберігання при собі.
Вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підробила офіційний документ, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання, вчинений за попередньою змовою, групою осіб.
Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку, що знаходиться по вул. Горького в м. Буча Київської області 13.06.2017 року о 16 год. 00 хв. маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що у її паспорті громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 виданого 17.02.2015 року на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 проставлені підроблені відбитки штампів про перетин Державного кордону України, пред`явила його працівникам відділу організації запобігання нелегальній міграції та видворення управління Державної міграційної служби України в Київській області та управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Київській області, для засвідчення своєї особи та підтвердження законності перебування на території України, тим самим умисно використала завідомо підроблений документ.
Вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що свою провину у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнає у повному обсязі і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно вона, точного часу не пам`ятає, але зазначила, що у період приблизно з 25.03.2016 року по 22.04.2017 року, вона по телефону домовилася із раніше не відомою їй особою на ім`я ОСОБА_5 поставити в своєму паспорті підроблені відбитки штампів Державної прикордонної служби України, оскільки ОСОБА_4 необхідно було швидко виконати рішення Ірпінського МВ УДМС України в Київській області про її примусове повернення, яким її було зобов`язано залишити територію України до 22.04.2016 року. Так, ОСОБА_4 перебуваючи біля станції метро «Славутич» у м. Київ, передала невідомій особі на ім`я ОСОБА_5 свій паспорт та грошові кошти в розмірі 600 грн., щоб остання проставила їй підроблені штампи про перетин Державного кордону України. Після чого, приблизно через тиждень ОСОБА_4 та невідома їй особа на ім`я ОСОБА_5 знову зустрілись біля станції метро «Славутич» у м. Києві, де невідома обвинуваченій особа ОСОБА_5 повернула ОСОБА_4 паспорт в якому вже були проставлені підроблений відбиток штампа про виїзд з території України в пункті пропуску «Гоптівка» за 18.04.2016 року та відбиток штампа про в`їзд на територію України пункті пропуску «Гоптівка» за 28.04.2016 року, після чого ОСОБА_4 залишила даний паспорт собі. Також, обвинувачена зазначила, що їй не відомо де та за яких обставин невідома їй особа на ім`я ОСОБА_5 підробила та проставила штампи в її паспорт. Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що вона 13.06.2017 року о 16 год. 00 хв. була на ринку в м. Буча, де до неї підійшли працівники відділу організації запобігання нелегальній міграції та видворення управління Державної міграційної служби України в Київській області, яким вона пред`явила свій паспорт, з підробленими штампами, для засвідчення своєї особи та підтвердження законності перебування на території України. На даний час щиро кається у скоєних злочинах, пояснила, що вчинила злочини вперше, через брак коштів на виїзд з України, оскільки в неї на утриманні двоє малолітніх дітей, також, просила суд застосувати до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від відбування покарання.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , показання, якої відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочинів викладених у вироку суду доведена та її дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки вона своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документу, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання, вчинений за попередньою змовою, групою осіб, скоїла злочин передбачений ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім того, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, скоїла злочин передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.
При визначенні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої та середньої тяжкості, відповідно, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в стані вагітності, має постійне місце проживання на території України, де характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття,
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання за злочини викладені у вироку суду слід призначити за правилами ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, суд, вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлена батьківських прав.
Так, пунктом в) статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме за № 146/1442 від 29.06.2017 року у сумі 986,60 гривень.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи за № 146/1442 від 29.06.2017 року у сумі 986,60 гривень.
Речові докази по даному кримінальному провадженню паспорт громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1 виданого 17.02.2015 року на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001608 повернути власнику.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1