АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №766/8578/18 Слідчий суддя ОСОБА_1 Апеляційне провадження № 11-сс/791/446/18 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області 17 серпня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.03.2015 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.01.2018 року з Північної виправної колонії № 90 по відбуванню строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.09.2018 року включно із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 36820 гривень,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 ,18.04.2018 року близько 02:00 години знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та метою, таємно, умисно, повторно, проник до будинку, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через вхідні двері, які знаходились у незачиненому на замок положенні, та здійснив крадіжку майна, а саме: мобільного телефону марки виробника «Sigma», модель mobile comfort 50 mini 3, чорного кольору, вартістю 700 гривень; господарського візку типу «Кравчучка», виробник ЧП Мета, м. Харків, блакитного кольору вартістю 600 гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1300 гривень, після чого залишив місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 36820 гривень, з покладенням певних обов`язків в разі її внесення.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави слідчий суддя вказав на те, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, а також те, що останній раніше судимий, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність законних джерел доходу, оскільки підозра обґрунтована вагомими доказами, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, або свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, судом безпідставно не взято до уваги та відкинуто пропозицію застосування домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження 21.05.2018 року у порядку ст.278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 26.04.2018; протоколом огляду місця події від 27.04.2018 року; показами потерпілої ОСОБА_10 від 28.04.2018; показами свідка ОСОБА_11 від 28.04.2018; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду відеозапису від 29.04.2018; показами свідка ОСОБА_12 від 28.04.2018; показами свідка ОСОБА_13 від 03.05.2018; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; показами свідка ОСОБА_14 від 13.05.2018; показами свідка ОСОБА_15 від 13.05.2018; заява про вчинення кримінального правопорушення від 26.04.2018; протоколом огляду місця події від 27.04.2018 року; повідомлення про підозру ОСОБА_8 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 .

Як вбачається із матеріалів провадження, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що існує ризик того, що підозрюваний перебуваючи на волі, буде мати можливість ухилитись від органу досудового розслідування та суду, з таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів, бере до уваги і те, що підозрюваний офіційно не працює та не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на відсутність постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і його судимість не погашена та не знята, що свідчить про його негативну репутацію, системний характер вчинення злочинів та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний не з`являвся до суду, хоч достовірно знав про розгляд даного клопотання слідчого, перебував в розшуку, а тому саме такий запобіжний захід застосований до підозрюваного задовольнить суспільний інтерес.

Зважаючи на викладене твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та необхідність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, є непереконливими.

Визначений слідчим суддею розмір застави в сумі 36 820 грн., на думку колегії суддів, зважаючи на обставини вчиненого кримінального провадження, зокрема його тяжкість та наявність існуючих ризиків, є співрозмірним та необхідним, а тому підстав для зменшення даної суми застави не вбачається.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя погодився з недоведеними обставинами не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказам та були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області 17 серпня 2018 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави залишити - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2