Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/448/2018 Справа № 641/1950/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000749 від 28.03.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 19.05.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнення з іспитовим строком на 2 роки;
- 25.01.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 06.06.2016 року з Качанівської ВК № 54, на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року;
- 02.03.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 395 КК України строком на 1 місяць арешту. Звільнена 02.06.2017 року з Качанівської ВК № 54, у зв`язку з відбуттям строку покарання,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 28.03.2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні кафе, яке розташоване за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, 9, побачила як раніше невідома їй відвідувачка кафе ОСОБА_5 , поклала та залишила без нагляду свій гаманець на стійкі кафе кафе. Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, діючи умисно, повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю у видимому полі зору потерпілої, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що власником гаманця з грошовими коштами є ОСОБА_5 та він опинився поза увагою останньої, взяла вищевказаний гаманець, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 400 гривень та утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, тим самим таємно викрала, у подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснила, що викрала гаманець з грошима у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву (а.с. 10), в якій не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Просила призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявлено.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судима, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені. Також, враховуючи відомості досудової доповіді, складеної Слобідським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно ОСОБА_3 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - високий. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді ТРЬОХ місяців арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_3 - не застосовувався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту її фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Речові докази: матерчатий гаманець коричневого кольору, грошові кошти купюрою номіналом 200 гривень серії КН 3170867, грошові кошти купюрою номіналом 100 гривень серії КД 6574088, грошові кошти купюрою номіналом 100 гривень серії МВ 4362787, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , відповідно до розписки вважати повернутими потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1