АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1199/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №610/1860/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представників власника майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.
В обґрунтування скарги прокурор зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року, 18 липня 2018 був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на цокольному поверсі функціонує зал гральних апаратів без відповідних дозвільних документів. Вилучене в ході обшуку майно: системні блоки та паспорти до електронних систем прийняття ставок та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, а також осіб, що можливо можуть мати причетність до вчинення протиправних дій, у зв`язку з чим на вищевказані речові докази необхідно накласти арешт. Необхідність арешту обумовлена тим, що вказане майно буде відігравати доказову роль у даному кримінальному провадженні. Незастосування такого запобіжного заходу може перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути відчуженим, спотвореним чи взагалі знищеним.
Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представників власника майна, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Приймаючи рішення про відмову в накладенні арешту на майно, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що згідно з договором розповсюдження державних числових та миттєвих лотерей від 19.01.2017 року, укладеного між ТОВ «ЛОТО СІТІ» та підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Українська Національна Лотерея», ТОВ «ЛОТО СІТІ» придбало обладнання, у т.ч. термінали електронної системи прийняття ставок державної лотереї КВ-1 та місце касира автоматизоване КС-1, які мають технічні умови та сертифікати відповідності, доступу до мережі Інтернет вони не мають. З фототаблиць до протоколу обшуку та протоколу огляду вбачається, що в будинку дома 11 за адресою: Харківська обл., Балаклійський р-н, смт. Донець, вул. Спортивна здійснюється розповсюдження миттєвої державної лотереї «Національна лотерея «Золотий Кубок». Представником власника майна надані всі документи, на підтвердження здійснення ТОВ «ЛОТО СІТІ» законної діяльності із розповсюдження миттєвих державних лотерей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через електрону систему прийняття ставок, та наявності ліцензії на випуск та проведення лотерей. Матеріали клопотання не містять достатніх фактичних даних на підтвердження доводів слідчого щодо причетності ТОВ «ЛОТО СІТІ» до зайняття гральним бізнесом, не зафіксована належним чином подія злочину, не знайшли свого підтвердження доводи клопотання існування обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цих заходів. Доводи в клопотанні ґрунтуються на припущеннях. Накладення арешту на вказане в клопотанні слідчого майно, може мати негативні наслідки для ТОВ «ЛОТО СІТІ» як суб`єкта законної господарської діяльності.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав накладення арешту вилученого 18.07.2018, за адресою: Харківська обл., Балаклійський р-н, смт. Донець, вул. Спортивна, 11 майна, оскільки слідчим поліції, у клопотанні, не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження. Матеріали клопотання про арешт не містять достатніх фактичних даних на підтвердження доводів слідчого поліції щодо причетності ТОВ «ЛОТО СІТІ» до зайняття гральним бізнесом, не зафіксована належним чином подія злочину, не знайшли свого підтвердження доводи клопотання про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. Доводи клопотання ґрунтуються на припущеннях. ТОВ «ЛОТО СІТІ» здійснює законну діяльність із розповсюдження миттєвих державних лотерей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через електрону систему прийняття ставок. Представником власника майна надані всі документи, на підтвердження здійснення такої діяльності: ліцензії на випуск та проведення лотерей. Матеріали клопотання не містять достатніх фактичних даних на підтвердження доводів слідчого поліції щодо причетності ТОВ «ЛОТО СІТІ» до зайняття гральним бізнесом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак прокурором, як в судовому засіданні суду першої інстанції так і в засіданні апеляційного суду не доведено існування таких обставин, а клопотання слідчого в цій частині не відповідає вищезазначеним нормам закону.
Слідчим поліції не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні.
Оскільки слідчим не надано суду доказів того, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч. 1 ст. 203-2 КК України, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити. За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.
Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи клопотання слідчого, які були належним чином досліджені слідчим суддею та цим доводам дана оцінка.
Також судова колегія приймає до уваги, що ТОВ «ЛОТО СІТІ» надано належні документи на право займатись підприємницькою діяльністю з розповсюдження лотерей і ці документи не спростовані ніякими доказами. Раніше органом досудового розслідування за аналогічних обставин здійснювалось кримінальне провадження, за результатами якого кримінальне провадження було закрите.
Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Головуючий-

Судді-