Єдиний унікальний номер 722/1011/18
Номер провадження 1-кп/722/78/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
та обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 11.07.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.02.02.2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.05.2014 року, на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнений від відбування покарання;

2.07.08.2018 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку липня 2018 року ОСОБА_4 , приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи в с. Олексіївка Сокирянського району Чернівецької області, діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку зайшов до господарства ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом відкриття ключем вхідних дверей проник всередину гаражного приміщення, звідки викрав електронасос марки «Водолій», належний ОСОБА_5 вартістю 253 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 визнав в повному об`ємі та підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини щодо часу, місця та способу вчинення ним злочину. Щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

У відповідності до вимог ст.325 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_5 яка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, за викликом в судове засідання не прибула, натомість звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила провести судовий розгляд кримінального провадження без її участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, його вина в повному об`ємі доведена наступними дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме:

-витягом з ЄРДР від 17.07.2018 року в кримінальному провадженні №0000210, згідно якого до реєстру було внесено відомості за заявою ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_4 крадіжки належного їй майна;

-висновком товарознавчої експертизи №131-Р від 23.07.2018 року, згідно якого ринкова вартість побутового (вібраційного) електронасосу марки «VodoleY» модель «UTOS», на момент вчинення ноутбука «Acer Aspire 5315 series ІСL50» станом на 07.07.2018 року могла становити 253 грн.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками: крадіжка, вчинена повторно, поєднана із проникненням у приміщення (сховище).

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в абз.2 п.1 постанови Пленуму №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України класифікується як умисний тяжкий злочин.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що свою винуватість у вчиненому злочині він визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, шляхом надання відповідних визнавальних показань щодо місця, часу та способу вчинення злочину, вказав на місцезнаходження викраденого майна.

Суд бере до уваги також те, що за місцем свого проживання обвинувачений ОСОБА_4 , згідно характеристики, наданої головою сільської ради №153 від 12.07.2018 року характеризується негативно, не працює, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини щодо визнання винуватості у вчиненні злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

У відповідності до висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові № 442/1887/16-к від 15.03.2018 року, при аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

З огляду на викладене, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та відсутність обставин, які його обтяжують, беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, невелику вартість викраденого ним майна, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та відношення до нього з боку потерпілої, яка в судове засідання не являлась, а відповідно не має будь-яких претензій до обвинуваченого, суд вважає, що дані обставини настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, що призначення йому навіть мінімального покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, буде явно несправедливим.

Таким чином суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України у виді обмеження волі, оскільки призначення йому найсуворішого виду покарання у виді позбавлення волі, із врахуванням вартості викраденого майна, буде явно неспівмірним із вчиненим ним діянням.

Саме такий вид покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ними нових злочинів та стимулювання його до правослухняної поведінки.

Доля речових доказів та питання про судові витрати підлягають вирішенню в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , і.п.н. на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 4204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 899998) процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн.

Речові докази, які згідно квитанції №9215 зберігаються в камері схову речових доказів Сокирянського ВП, а саме: електронасос марки «Водолій» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: