Справа № 554/5217/16-к
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 12.06.2018

Октябрський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

представника потерпілого ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестеренки, Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 15.09.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ст. 69 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;

- 16.09.2005 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.296, ст. 69 КК України до штрафу 510 гривень;

- 22.05.2007 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 11.03.2008 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі;

- 07.02.2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 10.07.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України на 5 років і 3 місяці позбавлення волі, звільнений 05.04.2016 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 4 ст.187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, корейця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.12.2000 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22.09.2005 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч 3 ст. 185 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі;

- 16.02.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 20.11.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі, звільненого 20.11.2015 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Калинівка Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого 26.04.2018 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 289 КК України на 3 роки обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Демидівка Решетилівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , судимого:

- 31.03.2004 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 06.05.2006 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ст. 69, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі;

- 04.05.2007 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі;

- 06.05.2011 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ст.395 КК України на 6 місяців арешту;

- 25.11.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 29.01.2014 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289, ч. 1 ст.125, ст.395, ч.1 ст.70 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2014 року на 3 роки позбавлення волі, звільненого 05.04.2016 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Епізод 1.

05.04.2016 року близько 16 години ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , перебуваючи неподалік торгівельного центру «Тойота» по вул. Ярмарковій в м. Кременчук Полтавської області, побачивши ОСОБА_14 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та сидів на фундаменті рекламного щита з мобільним телефоном в руці, скориставшись відсутністю на вулиці сторонніх осіб, умисно, з корисливих спонукань, підійшли до останнього, після чого ОСОБА_10 із правої зовнішньої кишені куртки відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа-630» вартістю 1655 гривень, з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та «МТС» НОМЕР_2 , вартістю по 30 грн. В цей час ОСОБА_20 стояв поруч та спостерігав, на випадок можливого виявлення та припинення їх злочинних дій з боку сторонніх осіб. Після цього ОСОБА_10 з кишені куртки потерпілого ОСОБА_14 відкрито викрав ще один мобільний телефон «Нокіа 1202-2» в корпусі чорного кольору, вартістю 51 гривня, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 30 гривень, а ОСОБА_20 шляхом ривка вихопив з руки останнього портмоне вартістю 100 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 800 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_20 з викраденим майном з місця злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 2696 гривень.

Епізод 2.

В цей же день, 05.04.2016 року близько 17 години ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , перебуваючи на узбіччі автошляху по вул. Занасипський шлях в м. Кременчуці Полтавської області, неподалік автозаправної станції «Автотранс», скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 підійшов до них з вимогою повернення викрадених у нього перед цим мобільних телефонів, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, вирішили заволодіти майном останнього. ОСОБА_10 наніс ОСОБА_21 декілька ударів кулаками по голові, а ОСОБА_20 в свою чергу, з метою подолання опору потерпілого, наніс один удар по голові ногою у взутті, в результаті чого ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, саден на верхній губі зліва та на п`ятому пальці правої кисті, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи, які відповідно висновку експерта №390 від 08.04.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей час ОСОБА_20 стояв поруч та спостерігав на випадок можливого виявлення та припинення їх злочинних дій з боку сторонніх осіб. Після цього ОСОБА_10 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_14 , відкрито викрав у нього спортивні чоловічі кросівки «Нортленд» вартістю 855 гривень, у які він був взутий.

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 з місця вчинення злочину зникли та вказаним майном розпорядились на власний розсуд.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за епізодами №№1, 2 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_13 за обставин, вказаних вище органами досудового розслідування обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_20 . При цьому ОСОБА_13 конкретно інкримінується те, що він вихопив з руки ОСОБА_14 портмоне вартістю 100 грн., в якому знаходились 800 грн. та розпорядження майном ОСОБА_14 , інша частина його обвинувачення повністю відповідає описаному вище по епізодах №№1-2.

Епізод 3.

06.04.2016 року близько 2 години 00 хвилин ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Площа Конституції» в м. Полтава, помітивши потерпілого ОСОБА_15 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, вирішили напасти на нього та заволодіти його майном.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 прослідували за ОСОБА_15 від зупинки громадського транспорту «Площа Конституції» (раніше площа Леніна) до будинку №11 по вул. Конституції в м. Полтава, де ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю на вулиці сторонніх осіб, а також раптовістю своїх дій, напав на ОСОБА_15 та сильним ударом кулаком в голову збив його ніг, після чого наніс ще декілька ударів ногами та кулаками по голові останнього, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, закритого лінійного перелому великого крила основної кістки справа з переходом на вінцевий шов справа та праву тім`яну кістку з розвитком субдуральної гематоми правої скроневої ділянки, закритих переломів вилицевих дуг справа і зліва, закритого перелому очної пластинки решіткової кістки зліва та саден шкіри голови, від чого ОСОБА_15 втратив свідомість, одразу після чого туди підбіг ОСОБА_20 та почав обшукувати його. Подолавши, таким чином, опір потерпілого, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки «IPhone» вартістю 2949 гривень 60 копійок з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилось 1 гривня 50 копійок, годинником марки «KennethCole» вартістю 1860 гривень, грошовими коштами в сумі 3000 гривень, посвідченням водія на ім`я потерпілого та платіжною карткою «Приват-Банк», чим спричинили матеріальної шкоди на загальну суму 7831,10 грн.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за епізодом № 3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 187 КК України як розбійний напад, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Епізод 4.
06 квітня 2016 року близько 2 години 00 хвилин, ОСОБА_12 , перебуваючи в м. Полтава на території «Сонячного парку», що знаходиться поблизу вул. Коституції, дізнавшись про вчинення ОСОБА_22 та ОСОБА_10 особливо тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст. 187 КК України, а саме: нападу на ОСОБА_15 з метою заволодіння його майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, скоїв заздалегідь не обіцяні дії, спрямовані на його приховування.
Так, ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, майже відразу після вчинення ОСОБА_22 та ОСОБА_10 особливо тяжкого злочину, заздалегідь не обіцяно, з метою його приховування, шляхом надання останнім свого житла, яке знаходиться поза межами населеного пункту, в якому вчинено кримінальне правопорушення, здійснив переховування злочинців та предметів здобутих ними злочинним шляхом, а саме: мобільного телефону марки «Іphоnе», годинника марки «KennethCole», які знаходилися у ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та приховав від правоохоронних органів відомі йому обставини злочину, дані про осіб, які його вчинили.

Дії ОСОБА_12 за епізодом №4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Епізод 5.

07.05.2016 року близько 8 години 00 хвилин ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні інтернет-кафе «Лабіринт» по вул. Івана Мазепи, 3 в м. Полтава, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінока, заволодів у ОСОБА_23 мобільним телефоном «Nokia XL DS» ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-: НОМЕР_4 , у корпусі помаранчевого кольору вартістю 2500 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_5 вартістю 50 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_6 вартістю 20 гривень, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 2580 гривень.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Епізод 6.

У ніч з 24 на 25 травня 2016 року ОСОБА_13 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, шляхом відкриття замка дверей, проник до підвального приміщення першого під`їзду, звідки таємно викрав велосипед «Аrdis Forse MTB 26» вартістю 2444 гривні 40 копійок, що належить ОСОБА_16 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №6 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у приміщення.

Епізод 7.
У період з 05.06.2016 року по 06.06.2016 року ОСОБА_13 , перебуваючи на першому поверсі десятого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячий триколісний велосипед «Trike Birds» вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_17 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Епізод 8.

У період часу з 11.06.2016 року по 12.06.2016 року ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, через відчинене вікно балкону проник до квартири АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав велосипед «Avanti - DAKAR-24» вартістю 2841, 71 грн., що належить ОСОБА_24 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №8 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло.

Епізод 9.

У період часу з 15.06.2016 року по 16.06.2016 року ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, проник через відчинене вікно балкону до квартири АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_7 вартістю 3500 грн. та планшет «Prestigio Multipad 7.0 HD» SN PMP 1 вартістю 765 грн., що належать ОСОБА_25 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 4265 грн.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №8 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло.

Епізод 10.

У період часу з 16.06.2016 року по 17.06.2016 року ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих спонукань, проник до сховища, що розташоване між дев`ятим та технічним поверхами п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_9 , звідки таємно викрав велосипед «Rоmet Rambler 27,5», вартістю 4753 грн., що належить ОСОБА_18 , чим спричинив йому матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_13 за епізодом №8 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у сховище.

Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, позбавлення права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи за обвинуваченням ОСОБА_13 у заволодінні майном потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_17 ,ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 (по епізодам №№5-10), які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав та пояснив, що 05 квітня 2016 року він звільнився з місць позбавлення волі з ВК-69 м. Кременчука приблизно об 11 годині та разом з ОСОБА_13 йшли, щоб дістатися додому, після чого зустріли ОСОБА_11 . По дорозі підійшли до потерпілого ОСОБА_14 , який сидів біля рекламного щита в м. Кременчук поблизу Торгового центру «Тойота». Він попросив у потерпілого грошей, щоб придбати пиво та у цей час побачив у нього два мобільних телефони, які були в куртці, та гаманець. ОСОБА_10 відкрито взяв один мобільний телефон з кишені куртки та сказав, що поверне його, коли ОСОБА_14 дасть грошей, щоб купити пиво. Потім потерпілий дістав із кишені свій гаманець. У цей час підійшов ОСОБА_20 і вихопив гаманця з рук ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_10 забрав у потерпілого і другий мобільний телефон. Обидва телефони були марки «Нокіа». Після цього ОСОБА_20 відійшов від ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Як виявилося у гаманці було близько 800 гривень. Далі обвинувачені пішли до автозаправки, де в магазині купили напої та цигарки. Вийшовши із магазину, до них підійшов ОСОБА_14 та просив віддати йому мобільні телефони. ОСОБА_10 сказав, що в нього їх немає, після чого наніс ОСОБА_14 ще декілька ударів та відкрито викрав у нього кросівки. Заперечив участь у вчиненні даного злочину ОСОБА_13 .

Після цього вони з ОСОБА_20 прибули в місто Полтава та вночі 06.04.2016 року в районі площі Конституції м. Полтави він побачив потерпілого ОСОБА_15 , з яким у нього виникло непорозуміння та він наніс йому декілька ударів в область голови та інших частин тіла, від чого останній впав. Далі підійшов ОСОБА_20 , обшукав його та викрав майно потерпілого, зокрема мобільний телефон, годинник, гроші, посвідчення водія, картку банку. У вчиненому щиро розкаявся, однак по епізоду нападу на ОСОБА_15 зазначив, що не мав умислу та попередньої змови на заволодіння його майном, хоча не заперечував, що наносив йому удари.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_20 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 05 квітня 2016 року він, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 хотіли поїхати у м. Полтаву з м. Кременчука. Вони вийшли на зупинку, яка розташована біля автозаправки поблизу автосалону «Тойота». У цей час біля рекламного щита сидів потерпілий ОСОБА_14 , до якого спочатку підійшов ОСОБА_10 ОСОБА_20 та ОСОБА_13 також підійшли до ОСОБА_14 . ОСОБА_10 та потерпілий спілкувалися між собою. Після цього він та ОСОБА_13 пішли до кіоску, який знаходився через дорогу. В цей час ОСОБА_10 залишився з потерпілим та забрав у нього мобільні телефонии. Через деякий час ОСОБА_20 взяв гаманець у потерпілого. Із гаманця він взяв грошові кошти у сумі близько 800 гривень. Мобільні телефони потерпілого марки «Нокіа» залишилися у ОСОБА_10 . Потім обвинувачені разом пішли на автозаправку, де до них підійшов ОСОБА_14 , який просив повернути йому телефони. ОСОБА_10 залишився з ним розмовляти, а ОСОБА_20 та ОСОБА_13 відійшли від них в різні сторони, а тому розмови не чули. Потім до заправки під`їхав автомобіль патрульних поліцейських та обвинувачені почали тікати, перелізши через паркан. Потім він помітив, що ОСОБА_10 одягнув кросівки потерпілого. Заперечив участь у вчиненні даного злочину ОСОБА_13 .

Після цього вони з ОСОБА_10 прибули в місто Полтава та вночі 06.04.2016 року в районі площі Конституції м. Полтави він побачив, що у ОСОБА_10 виник конфлікт з невідомим і він наніс йому декілька ударів. Далі він підбіг до них, обшукав потерпілого, який вже був без свідомості та заволодів його мобільним телефоном, годинником, грошима, посвідченням водія, карткою банку. У вчиненому розкаявся, однак по епізоду нападу на ОСОБА_15 зазначив, що не мав умислу та попередньої змови на заволодіння його майном, хоча не заперечував, що викрав його майно, однак заперечив нанесення ударів.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що на початку квітня 2016 року близько 22 години 00 хвилин він перебував на Південному вокзалі в м. Полтаві та чекав електричку щоб поїхати в м. Харків до своєї матері. У цей час до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_10 та попросив у нього мобільний телефон, щоб подзвонити до товариша, як потім виявилось ОСОБА_11 . Він пояснив, що сам проживає в м. Кременчуці, міста Полтави не знає, та йому потрібно зустрітися із ОСОБА_22 , щоб разом з ним повернутися додому. ОСОБА_12 дав ОСОБА_10 мобільний телефон, він поговорив із ОСОБА_22 після чого попросив ОСОБА_12 поїхати з ним на зупинку «Мотель», так як він не знає міста, де потрібно було зустрітись із ОСОБА_22 . ОСОБА_12 погодився і вони поїхали на зупинку «Мотель», де зустрілись із ОСОБА_22 . Потім ОСОБА_12 повідомив, що йому потрібно повернутися на Південний вокзал і оскільки маршрутні таксі вже не ходили, він вирішив йти на вокзал пішки. ОСОБА_10 та ОСОБА_20 пішли з ним. Пройшовши повз нічний клуб «Робін Гуд», обвинувачені побачили, як зупинився автомобіль таксі і з нього вийшов хлопець, як потім виявилось ОСОБА_15 . ОСОБА_10 попрямував до нього, і вони почали про щось розмовляти, а через деякий час він та ОСОБА_20 також підійшли до останніх. Так як він поспішав на електричку, ОСОБА_12 вирішив йти на вокзал. ОСОБА_20 пішов разом з ним. Пройшовши через парк, ОСОБА_20 сказав, що повернеться до ОСОБА_10 , а ОСОБА_12 пішов далі. Потім він вирішив почекати обвинувачених, та повернувся назад. У цей час він побачив, що до нього йде ОСОБА_20 , який дав йому грошові кошти, щоб передати ОСОБА_10 і сказав, що чекати його не буде. Після цього до них підійшов ОСОБА_10 , він віддав йому гроші, які передав ОСОБА_20 , і вони всі разом пішли в напрямку Південного вокзалу. По дорозі ОСОБА_12 побачив, що на електричку він запізнився, а тому запропонував ОСОБА_26 і ОСОБА_10 поїхати до нього додому в с.Калинівку Машівського району, де дочекатися ранку, на що вони погодилися. ОСОБА_12 викликав таксі і вони поїхали до нього додому. Наступного дня у смт. Машівка обвинувачених було затримано працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_13 вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України не визнав та заперечив свою причетність до вчинення даного злочину. Пояснив, що 05.04.2016 року, щойно звільнившись з місць позбавлення волі, він зустрівся з ОСОБА_10 і вони направились у м. Кременчук щоб зустрітися із його товаришем ОСОБА_22 . В м. Кременчук вони вийшли на зупинці біля автосалону «Тойота». Неподалік, біля рекламного щита, сидів потерпілий ОСОБА_14 . Він був у нетверезому стані та говорив по мобільному телефону. ОСОБА_20 з ОСОБА_10 підійшли до нього та забрали у потерпілого два мобільних телефони, а також гаманець. ОСОБА_13 до обвинувачених не підходив, стояв в стороні. Потім вони зайшли в магазин на автозаправці, де купили деякі речі. Після цього на заправку до обвинувачених підійшов потерпілий, який просив повернути йому мобільні телефони. Однак вони нічого не повернули, а пішли на зупинку та сіли в маршрутне таксі, яке їхало в м.Полтаву. У маршрутці ОСОБА_20 подарував йому мобільний телефон. В м. Полтаві ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_26 посадити його в маршрутку до м.Кременчука, однак останій та ОСОБА_10 кудись поїхали в м.Полтаві. Після цього він поїхав додому, а наступного дня його викликали до відділення поліції. Там він видав мобільний телефон і пояснив, що його знайшов.

Свою провину у вчиненні злочинів щодо потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 обвинувачений ОСОБА_13 визнав повністю, підтвердивши факт вчинення злочинів за обставин викладених вище, погодившись із переліком та вартістю викраденого майна.

Допитаний в ході судового розгляду по 6 епізоду потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що у його власності є велосипед «Ардіс», який він зберігає у комірному приміщенні свого будинку по АДРЕСА_5 . У травні 2016 року, в денний час він виявив, що замок на комірному приміщенні, яке знаходиться біля дверей до під`їзду його відчинений, а з нього зник його велосипед. Всі інші речі були на місці. Після цього він викликав працівників поліції. Приблизно через місяць після цих подій, йому повернули його велосипед, але він був перефарбований.

Потерпіла ОСОБА_17 по 7 епізоду суду пояснила, що придбала для своєї малолітньої дитини велосипед марки «Trike Birds», який зберігала у під`їзді свого будинку пристебнутим тросом до батареї. 07.06.2016 року близько 09.00 години вона відводила дитину до дитячого садка та виявила, що дитячий велосипед відсутній. Останній раз вона його бачила напередодні о 16-17 годині. На даний час велосипед потерпілій не повернуто. Матеріальну шкоду їй завдано на суму 500 гривень і на таку ж суму моральну шкоду, які просила стягнути з обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_18 по 10 епізоду суду пояснив, що у його власності є велосипед, марки «Romet Rambler», який він зберігає пристебнутий замком до решітки на технічному поверсі будинку по АДРЕСА_9 . 17.06.2016 року вранці він пішов на роботу. Вдень до нього на роботу зателефонували сусіди, які повідомили про крадіжку велосипеда. ОСОБА_18 відразу ж приїхав додому та викликав працівників поліції. В ході досудового слідства велосипед йому було повернуто, але на ньому були відсутні щитки, підніжка, кріплення ліхтаря, фара, сумка з інструментами. Завдану шкоду оцінює в 1700 гривень, яку просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він працював реалізатором мобільних телефонів на Центральному ринку в м. Полтава. На початку літа 2016 року ОСОБА_13 запропонував йому придбати у нього два дорослих гірських велосипеди, один за 1500 гривень, а інший за 3000 гривень. Також обвинувачений надавав йому оригінал посвідчення водія. Один велосипед був без назви, а інший називався « ОСОБА_28 ». Побачивши, що на рамі велосипедів є потертості, свідок звернувся до відділу поліції, та в подальшому видав велосипеди працівникам поліції.

Крім показань обвинувачених їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

По епізоду відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 (епізоди №№1, 2):
-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який суду повідомив, що 05.04.2016 року він повертався додому із ресторану, де відпочивав із товаришем. Так як він перебував у сп`янінні, йому стало зле і він присів біля рекламного щита по вул. Ярмарковій в м. Кременчук Полтавської області та взяв мобільний телефон щоб зателефонувати. У цей час до нього підійшли троє чоловіків, якими були ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Хтось із них сказав дати телефон подивитися, однак потім телефон у нього вихопили з рук. Після цього ОСОБА_14 дістав інший мобільний телефон та портмоне, які обвинувачені також відібрали у нього і побігли. Потерпілий пішов за ними, і наздогнавши, просив повернути його речі. Обвинувачені повернулися до нього і двоє з них почали наносити удари йому в голову, від чого ОСОБА_14 впав на землю. Далі ОСОБА_10 зняв у нього з ніг кросівки «Нортланд». Спочатку ОСОБА_14 в поліцію не звертався, а потім начальник охорони сказав, щоб він написав заяву, бо знайшлися його речі. Потерпілий звернувся в поліцію, написав заяву та йому були повернуті його речі. На суворому покаранні обвинуваченим не наполягав;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.04.2016 року, згідно з яким до Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області звернувся ОСОБА_14 із заявою про те, що 05.04.2016 року близько 17 години за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, троє невідомих чоловіків із застосуванням насильства відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Nokia Lumia 630» Black, «Nokia 3100» чорного кольору, грошовими коштами, кросівками «Nortland» чорного кольору (т. 2 а.с. 64);

-даними протоколу огляду від 07.04.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим проведено огляд ділянки місцевості по вул. Ярмарковій в м. Кременчук, де було відкрито викрадене майно потерпілого ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 65-70);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 390 від 08.04.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_14 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі, саден на верхній губі зліва та на п`ятому пальці правої кисті, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи, які утворились від ударної дії тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути долоні рук, стиснуті в кулаки, ноги людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні на площину (т. 2 а.с. 77-78);

-даними висновку експерта від 12.04.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 1202» становить 51 гривня, «Nokia 630» - 1655 гривень, кросівок «Nortland» - 855 гривень (т. 2 а.с. 79-80);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 11.04.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_14 по формі обличчя, зачісці, очам впізнав на фото №1 ОСОБА_10 як особу, яка 05.04.2016 року в групі з іншими особами заволоділа його майном (т. 2 а.с. 81-82);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 11.04.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_14 по формі обличчя, зачісці, очам впізнав на фото №3 ОСОБА_11 як особу, яка 05.04.2016 року в групі з іншими особами заволоділа його майном (т. 2 а.с. 83-84);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 29.06.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_14 по формі обличчя, зачісці, очам впізнав на фото №3 ОСОБА_13 особу, яка 05.04.2016 року в групі з іншими особами заволоділа його майном (т. 2 а.с. 85-85);

-даними протоколу огляду від 11.04.2016 року, відповідно до якого в приміщенні Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області потерпілим ОСОБА_14 видано флеш накопичувач із відеофайлами з камер відеоспостереження автозаправної станції по вул. Ярмарковій в м. Кременчук, де було відкрито викрадене його майно (т. 2 а.с. 87-88);

-даними протоколу огляду від 11.04.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області оглянуто сім відеофайлів з камер відеоспостереження, які були надані потерпілим ОСОБА_14 . З досліджених відеозаписів вбачається, що 05.04.2016 року у проміжку часу між 16.00 та 17.00 годинами встановлено молодого чоловіка, який переходив через автомобільну дорогу та трьох молодих хлопців, які схожі на ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 89-94);

-даними протоколу слідчого експерименту від 08.04.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_14 , в ході якого останній вказав місце та розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень і відкритого викрадення його майна 05.04.2016 року (т. 2 а.с. 99-100).

Водночас, провина ОСОБА_13 за ч.2 ст.186 КК України не доведена поза розумним сумнівом, виходячи з такого.

Його обвинувачення щодо співучасті є неконкретним.

Сам ОСОБА_13 свою провину не визнав, інші обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_20 заперечили суду факт його причетності до вказаного злочину.

Потерпілий ОСОБА_14 також прямо не вказав на ОСОБА_13 як на особу, яка вихопила його гаманець з грошима чи вчиняла інші дії, які становлять об`єктивну сторону грабежу, при цьому не заперечував, що був в стані сп`яніння.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_20 визнав, що саме він вихопив у потерпілого гаманець та пригостив інших на викрадені гроші, а обвинувачений ОСОБА_10 визнав викрадення мобільних телефонів потерпілого.

Інші докази беззаперечно також не підтверджують провини ОСОБА_13 , тому за вказаним обвинуваченням його необхідно виправдати.

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджується (епізод 3):

-показаннями потерпілого ОСОБА_15 про те, що 06.04.2016 року близько 20 години 00 хвилин він повертався на таксі з друзями додому із кафе «Версаль». Він вийшов на зупинці «Площа Конституці» попрямував у сторону вул. Коституції. Пройшовши приблизно 30 метрів, потерпілий почув ззаду швидкі кроки. Потім хтось сказав йому почекати. Він зупинився та до нього підійшло троє хлопців. Першим до потерпілого підійшов ОСОБА_10 , який наказав віддати йому мобільний телефон, на що ОСОБА_15 сказав, що у нього немає грошей. Після цього до них підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_12 . У цей час неподалік від них проїхав автомобіль патрульної поліції. Обвинувачені разом із потерпілим почали йти далі та відійшовши близько 200 метрів, дійшли до темного провулку. Там ОСОБА_10 наніс йому удар у потилицю, інші обвинувачені також почали його бити руками і ногами. Від ударів ОСОБА_15 почав втрачати свідомість. Потім потерпілий відчув, що ОСОБА_10 намагається зняти з його руки годинник. На це потерпілий сказав, що сам його віддасть і відкинув годинник вбік приблизно на 3 метри від них. Після цього йому знову було нанесено декілька ударів ногами по голові. Також обвинуваченими у потерпілого було відібрано гаманець, водійське посвідчення, мобільний телефон, які були повернуті, окрім грошових коштів та водійського посвідчення. Удари наносилися потерпілому з різних сторін, обвинувачені при цьому весь час переміщувалися. Коли ОСОБА_15 прийшов до тями, він пішов додому, звідки його дівчина та батьки відвезли його до лікарні, а лікарі повідомили про подію працівникам поліції;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.04.2016 року, згідно з яким о 03 годині 45 хвилин слідчим Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області від ОСОБА_15 прийнято заяву про те, що 06.04.2016 року близько 2.00 години за адресою вул. Жовтнева, 19 в м. Полтава невстановлена особа шляхом нанесення тілесних ушкоджень заволоділа грошовими коштами в сумі 3000 гривень, посвідченням водія, годинником «NEW YORK», мобільним телефоном «IPhone 4», банківською карткою (т. 2 а.с. 129);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 710 від 31.05.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_15 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, закритого лінійного перелому великого крила основної кістки справа з переходом на вінцевий шов справа та праву тім`яну кістку з розвитком субдуральної гематоми правої скроневої ділянки, закритих переломів вилицевих дуг справа і зліва, закритого перелому очної пластинки решіткової кістки зліва та саден шкіри голови, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті, чи будь-який інших предмет з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні, з досить сильною силою та від декількакратної дії травмуюючих факторів, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя (т. 2 а.с. 126-128);

-даними висновку експерта №143 від 18.04.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого залишкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону «Apple IPhone 4 A1332» 16 Гб може становити 2949 гривень 60 копійок (т. 2 а.с. 103-111);

-даними висновку експерта №142 від 20.04.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого залишкова вартість наданого на дослідження годиннику «Kenneth Cole NEW YORK» може становити 1860 гривень (т. 2 а.с. 113-117);

-даними протоколу слідчого експерименту від 16.05.2016 року та фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_15 , в ході якого останній вказав місце та розповів про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень і обставини відкритого викрадення його майна 06.04.2016 року (т. 2 а.с. 119-123);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 06.04.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_15 по формі обличчя, очам впізнав на фото №4 ОСОБА_12 як особу, яка 06.04.2016 року біля буд. №11 по вул. Конституції в м. Полтава в групі з іншими особами із заволоділа його майном (т. 2 а.с. 130);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 06.04.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_15 по формі обличчя, рисам, очам впізнав на фото №2 ОСОБА_11 як особу, яка 06.04.2016 року біля буд. №11 по вул. Конституції в м. Полтава в групі з іншими особами із заволоділа його майном (т. 2 а.с. 131);

-даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 29.06.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_15 по формі обличчя, очам впізнав на фото №1 ОСОБА_10 як особу, яка 06.04.2016 року біля буд. №11 по вул. Конституції в м. Полтава в групі з іншими особами із заволоділа його майном (т. 2 а.с. 132);

-даними протоколу огляду від 07.04.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим СУ ГУ НП в Полтавській області оглянуто записи з камер відеоспостереження з приміщення відділення Національного банку України розташованого по вул. Соборності в м. Полтава. З досліджених відеозаписів вбачається, що 06.04.2016 року у нічний час повз приміщення Національного банку України проходить молодий чоловік, схожий на потерпілого ОСОБА_15 , у супроводі трьох молодих хлопців, схожих на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 142-144).

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_20 своєї провини, їх вина за ч.4 ст.187 КК України повністю поза розумним сумнівом доведена зібраними доказами у їх сукупності. Про це, зокрема свідчать злагоджені дії обвинувачених щодо спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та негайного заволодіння усім наявним у нього майном в нічний час. Про корисливе спрямування їх дій свідчать також відомості про вчинення попередніх корисливих злочинів в аналогічний спосіб та відсутність намірів стати на шлях виправлення щойно після звільнення з місць позбавлення волі. Підстав не довіряти показанням потерпілого у суду немає, оскільки його свідчення під присягою узгоджуються із іншими зібраними доказами. Водночас, заперечення обвинуваченими попередньої змови на вчинення розбійного нападу розцінюється колегією суддів як намір применшити свою відповідальність за вчинене.

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки злочинів, вчинених ОСОБА_10 , які відносяться до тяжких та особливо тяжких, корисливих, насильницьких злочинів, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який неодружений, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебував на лікуванні у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні з діагнозом «легка розумова відсталість», страждає на ряд серйозних захворювань, за місцем утримання характеризується посередньо, за місцем відбування попереднього покарання негативно, має не погашені і не зняті судимості, в тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності, нові злочини вчинив у перші ж дні після звільнення від відбування покарання, що свідчить про явне небажання припинити вчинення кримінальних правопорушень та стати на шлях виправлення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 колегія суддів визнає наявність серйозних захворювань та легку розумову відсталість. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено. Зокрема, стан сп`яніння обвинувачених під час вчинення злочинів не підтверджено належними засобами доказування.

На підставі викладеного, виходячи із загальних засад призначення покарання, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті з конфіскацією частини його майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_26 , суд враховує, що ним вчинено тяжкий та особливо тяжкий корисливі злочини. Останній неодружений, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо, за місцем відбування попереднього покарання негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, має не погашені і не зняті судимості.

Обставин, що в силу ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті з конфіскацією частини його майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує обставини, кількість та тяжкість вчинених ним злочинів, які віднесені до категорії середньої тяжкості та тяжких. Обвинувачений ОСОБА_13 неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування попереднього покарання характеризується незадовільно, раніше неодноразово судимий, має ряд не погашених і не знятих судимостей, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, страждає на тяжке захворювання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, поганий стан здоров`я. Обставин, що в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує, що ним вчинено злочин середньої тяжкості. Останній неодружений, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо, до вчинення злочину за цим вироком до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є щире каяття. Обставин, що в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 500 гривень та моральної шкоди в сумі 500 грн., а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1700 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони випливають з доведеного обвинувачення та повністю визнані обвинуваченим ОСОБА_13 .
Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_15 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 250000 гривень в рахунок відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням моральної шкоди та 2000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує таке.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 в частині відшкодування витрат на лікування підлягає частковому задоволенню в сумі 630 гривень,що підтверджується копією чеку за проведення МРТ (т. 1 а.с. 102). В іншій частині позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не доведені. Моральну шкоду суд визначає з урахуванням вимог розумності, добросовісності та розсудливості в сумі 150 000 грн., з огляду на доведені в судовому засіданні страждання та біль потерпілого, внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень, необхідність додаткових зусиль для відновлення свого здоров`я.

В ході досудового розслідування були проведені товарознавчі експертизи №142 від 20.04.2016 року та №143 від 18.04.2016, витрати за проведення кожної з яких складають 351 гривня 84 копійки, і відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави, виходячи з обвинувачення визнаного доведеного.

Зарахування обвинуваченим у строк покарання терміну їх попереднього ув`язнення суд здійснює, враховуючи правову позицію Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №440/853/17. При цьому, зважає, що у випадку, коли станом на 20.06.2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №8383-VIII «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, відповідно до ч.2 ст.5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень ЗУ №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Враховуючи, що обвинувачені станом на 20.06.2017 року утримувались під вартою та мали право на застосування до них положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №8383-VIII, у строк їх покарання слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Суд враховує, що злочин за цим вироком ОСОБА_12 вчинив до його засудження вироком Машівського районого суду Полтавської області від 26.04.2018 року, а тому покарання йому має бути призначене відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З метою виконання вироку, задля попередження ризиків, продовження вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень та ухилення від відбування покарання, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини особистого майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини його майна.

ОСОБА_11 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини особистого майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_26 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини його майна.

ОСОБА_12 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст.72 КК України, до вказаного покарання частково приєднати покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 26.04.2018 року та призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_13 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць.

За ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_13 виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 до вступу вироку в закону силу - залишити тримання під вартою.

Строк покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 рахувати з 12.06.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з 06.04.2016 року, ОСОБА_13 з 27.06.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 з 06.04.2016 року до 14.04.2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 15.12.2017 року до 12.06.2018 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_18 1700 (одну тисячі сімсот) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 задовольнити повністю.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_17 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 задовольнити частково.

Стягнути із обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно на його користь 630 (шістсот тридцять) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягути із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта у справі в сумі по 351 грн. 84 к. з кожного.

Речові докази:

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повернути власнику;

-договори №074164797 від 11.06.2016 року, №074164916 від 15.06.2016 року, №074164945 від 16.06.2016 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати у ньому;

-майно, яке передано на зберігання потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 повернути їм же за належністю;

-мобільні телефони «Nokia Lumia 630», «Nokia 630», які належать потерпілому ОСОБА_14 та зберігаються в матеріалах кримінального провадження та кімнаті зберігання речових доказів СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області повернути потерпілому ОСОБА_14 ;

-мобільний телефон «Nokia» серійний номер № НОМЕР_8 , мобільний телефон «Fly PS113» з навушниками, зв`язку ключів, які вилучені ОСОБА_11 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Полтавській області конфіскувати в дохід держави;

-грошові кошти в сумі 873 гривні, які належать обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_26 та передані на зберігання до банківської ячейки конфіскувати в дохід держави;
-капці резинові повернути обвинуваченому ОСОБА_10 ;

-оптичні диски, які зберігаються в матеріалах кримінальної справи зберігати в ній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3