Провадження 1-кп/522/728/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000472 від 08.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисов Мінської області Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, білоруса, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

перекладач - ОСОБА_13 , ОСОБА_14

УСТАНОВИВ:

07.03.2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 , знаходячись у напівзруйнованому приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 71, у якому також перебував ОСОБА_12 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, визначив об`єктом протиправного посягання належне ОСОБА_12 майно.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_12 , здійснив на нього напад із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, під час якого наніс чотири удари розкладним ножом в область шиї та грудної клітки, після чого заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «SAMSUNG DUOS» вартістю 1000 гривень.

Під час розбійного нападу обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 наступні тілесні пошкодження: колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, проникаюче в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневмотораксом; одне колото-різане поранення передньої поверхні шиї справа з ушкодженням правої хребцевої артерії; два колото-різаних поранення передньої поверхні шиї зліва. Колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, проникаюче в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневмотораксом та колото-різане поранення передньої поверхні шиї справа з ушкодженням правої хребцевої артерії ускладнилися розвитком геморагічного шоку важкого ступеня, як кожне окремо так і в сукупності, згідно з п. 2.1.3 "й", "о", "п" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В подальшому ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину, майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, заподіявши останньому майнову шкоду у розмірі 1000 гривень.

07.03.2016 о 20 год. 54 хв. ОСОБА_12 , був доставлений в реанімаційне відділення Університетської клініки № 1 в м. Одесі, з діагнозом колото-різана рана шиї, грудної клітки, поранення правої легені, надпочечника крайнього, поранення правої позвоночної артерії. Травматичний шок. Визначення ПХО ран - розширення плевральної області справа, які він отримав внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 за наведених обставин вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст. 187 КК України, не визнав та пояснив, що вперше він зустрівся з потерпілим коли той прийшов до напівзруйнованого приміщення, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71, де він проживав, та щось там шукав. Це не сподобалось йому та він наказав ОСОБА_12 залишити приміщення, що той і зробив. Приблизно через місяць, він знаходився за місцем свого проживання де поряд почув шум. Зайшовши до приміщення за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71, помітив ОСОБА_12 , який пив пиво. В подальшому у нього з ОСОБА_12 виник конфлікт. Коли ОСОБА_12 взяв у руки якийсь предмет, то він почав в цілях самооборони наносити останньому удари складним ножем, який мав при собі. Мобільний телефон у потерпілого він не відбирав. Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнає, оскільки не переслідував мету заволодіти майном потерпілого, а тілесні ушкодження останньому заподіяв, обороняючись.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою вину, його винність у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_8 бачив декілька разів. 07.03.2016 р. в вечірній час він повертався до дому та зайшов до напівзруйнованого приміщення щоб побачити свого знайомого, однак його не було на місці та він став його чекати. Через деякий час до приміщення в якому він знаходився, зайшов ОСОБА_8 .. Останньому не сподобалось, що він там перебував. Після цього між ними виник конфлікт в ході якого ОСОБА_8 сказав щоб він «вивернув кармани», та накинувся на нього з ножом і наніс 3-4 удари в область шиї та тулубу. В подальшому ОСОБА_8 став перевіряти кармани та заволодів його мобільним телефоном марки «Самсунг Дуос» вартістю 1000 гривень. Далі він, стікаючи кров`ю, залишив приміщення та вийшов на вулицю, де його помітили люди, які викликали поліцію та швидку допомогу. В подальшому ОСОБА_8 затримали працівники поліції, та він упізнав його як особу, що вчинила на нього розбійний напад.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що 07.03.2016 р. приблизно о 20 годині вона разом зі своїм чоловіком на автомобілі проїжджала по вул. Червоних Зорь в напрямку Фонтанської дороги в м. Одесі, де на узбіччі помітила потерпілого ОСОБА_12 , який був закривавлений. Зупинившись, вона підійшла до нього та запитала, що трапилось. Потерпілий сказав, що його «підрізали» і в нього поранення шиї і тулуба, також у нього забрали мобільний телефон. Хто на нього напав не говорив. В подальшому вона викликала швидку та поліцію. Зі слів лікарів швидкої допомоги, потерпілий втратив багато крові та перебував у важкому стані. Тому його одразу відвезли до лікарні, не дочекавшись прибуття працівників поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 у вечірній час прогулювався у м. Одесі, до них підійшли двоє поліцейських та запросили їх бути присутніми в якості понятих при проведенні особистого обшуку громадянина. Коли вони прибули до райвідділу поліції там перебував ОСОБА_8 . В ході проведення обшуку було виявлено ніж та декілька мобільних телефонів. Зі слів ОСОБА_8 , даним ножем він наніс удари потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , надав аналогічні показання, підтвердивши факт вилучення ножа під час затримання обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює слідчим Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Після затримання ОСОБА_8 в присутності понятих було складено відповідні процесуальні документи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_12 є її колишнім зятем. Після того, як ОСОБА_12 було звільнено з місць позбавлення волі, через деякий час він приїхав до неї в м. Одесу. Знаходився ОСОБА_12 у неї дома приблизно дві години та намагався зарядити телефон, марку якого не пам`ятає. Потім він пішов і більше вона його не бачила. Також їй відомо, що ОСОБА_12 хтось «підрізав».

Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України окрім показань потерпілого та свідків, підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 07.03.2016 р., згідно якого при огляді узбіччя, яке межує з однієї сторони з огорожею будинку АДРЕСА_2 з протилежної сторони, на урні було виявлено пляму бурого кольору.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 10.03.2016 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як особу, що 07.03.2016 р. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, нанесла йому декілька ударів ножем.

- Протоколом огляду місця події від 09.03.2016 р., згідно якого в ході огляду напівзруйнованого приміщення, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71, було виявлено светр сірого кольору, просочений речовиною червоно-бурого кольору, копія паспорта ОСОБА_12 , довідка про звільнення ОСОБА_12

- Протоколом затримання ОСОБА_8 від 23.04.2016 р., згідно якого в останнього серед іншого майна було вилучено розкладний ніж, яким зі слів ОСОБА_8 він наносив удари ОСОБА_12 . В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що вказаним ножом він завдавав ударів потерпілому.

- Висновком експерта №1806 від 22.07.2016 р., згідно якого, у ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження:

а) колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, проникаюче в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневмотораксом;

б) одне колото-різане поранення передньої поверхні шиї справа з ушкодженням правої хребцевої артерії;

в) два колото-різаних поранення передньої поверхні шиї зліва.

Вказані тілесні ушкодження спричиненні ударною дією колюче-ріжучого предмета, яким може бути ніж.

Колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки справа, проникаюче в праву плевральну порожнину з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневмотораксом та колото-різане поранення передньої поверхні шиї справа з ушкодженням правої хребцевої артерії ускладнилися розвитком геморагічного шоку важкого ступеня, як кожне окремо так і в сукупності, згідно з п. 2.1.3 "й", "о", "п" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- Висновком експерта №290 від 14.06.2016 р. та фото-таблицею до нього, згідно якої на футболці ОСОБА_12 , було виявлено 1 пошкодження, що розташоване на її передній поверхні праворуч та представляє собою колото-різане пошкодження, яке могло бути утворено пласким колюче-ріжучим предметом типа ножа, який має обушок та лезо з максимальною шириною зануреної частини клинка не більше 2,6 см.

Не виключено можливість утворення вищевказаного колото-різаного пошкодження на футболці ОСОБА_12 клинком наданого на експертизу ножа.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2016 р. та фото-таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_8 вказав на місце де він 07.03.2016 р. приблизно о 20 год. за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога 71, своїм розкладним ножем наніс декілька ударів ОСОБА_12

- Протоколом огляду предмету, фото-таблицею до нього та постановою про долучення речових доказів від 24.04.2016 р., згідно яких до кримінального провадження долучено: куртка балонова зимова чорного кольору з нашивками на грудях білого та червоного кольору; куртка чоловіча чорного кольору; футболка білого кольору з плямами; джинси синього кольору з плямами темно-бурого кольору; куртка чоловіча, спортивна чорного кольору; кросівки чоловічі чорного кольору; шапка в`язана чорного кольору; светр чоловічій чорного кольору з плямами червоно-бурого кольору. Вказаний одяг належить потерпілому ОСОБА_12 та був добровільно виданий слідчому лікарем медичного закладу. Светр вилучено під час огляду місця події. На вказаній футболці потерпілого наявне колото-різане пошкодження, яке могло бути утворено пласким колюче-ріжучим предметом типа ножа. На светрі, який був вилучений з місця події за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71, виявлена кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_12

-Письмовою заявою чергового фельдшера ОСОБА_20 від 7.03.2016 року, згідно із якою остання видала слідчому одяг потерпілого ОСОБА_12

- Протоколом огляду предмету, фото-таблицею до нього та постановою про долучення речових доказів від 28.04.2016 р., згідно яких до кримінального провадження долучено розкладний ніж з написом біля основи рукоятки «STAINLESS STEEL». Вказаний ніж належить обвинуваченому, вилучений під час затриманні у останнього та є знаряддям злочину.

- Висновком експерта № 240 від 24.03.2016 р., згідно якого на ватному тампоні зі змивом бурого кольору, виявленого під час огляду місця події, виявлено кров людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерелогічною системою АВО, що не виключає її походження від особи-носія даної групової властивості, у тому числі від потерпілого ОСОБА_12

- Висновком експерта № 244 від 01.04.2016 р., згідно якого на светрі, який був вилучений з місця події за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 71, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерелогічною системою АВО, що не виключає її походження від будь-якої особи-носія даної групової властивості, у тому числі від потерпілого ОСОБА_12

-Речовим доказом: складним ножом, який вилучено у обвинуваченого ОСОБА_8 під час затримання, та який, згідно із показань останнього він застосував для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Окрім цього, суд вважає, що наведені докази, є належними, достовірними а сукупність доказів дає підстави для прийняття відповідного процесуального рішення щодо винуватості ОСОБА_8 .

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

При цьому суд критично оцінює твердження обвинуваченого щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з метою оборони, оскільки вони у повному обсязі спростовані наведеним доказами. Так, підстав для обмови обвинуваченого у потерпілого судом не встановлено. Під час судового розгляду обвинувачений не зміг конкретизувати у чому саме виражалась загроза його здоров`ю чи життю з боку потерпілого, та яким саме предметом останній мав намір заподіяти йому тілесні ушкодження. Під час огляду місця події таких предметів не виявлено та не вилучено. У той же час характер, кількість, локалізація та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, а також знаряддя вчинення злочину ніж, який обвинувачений мав при собі, його дії, відсутність у останнього будь-яких тілесних ушкоджень, свідчать про наявність прямого наміру на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном. Під час допиту в суді потерпілий чітко зазначив, що обвинувачений спочатку висунув йому вимогу показати йому вміст карманів, після чого наніс удари ножом в життєво важливі органи та заволодів мобільним телефоном. Показання потерпілого щодо наявності у його власності мобільного телефону знайшли своє підтвердження під час допиту свідків ОСОБА_15 , яка пояснила, що зі слів потерпілого нападник заволодів належним йому мобільним телефоном, а також допиту свідка ОСОБА_19 , яка являється колишньою тещею потерпілого, та підтвердила, що останній мав при собі мобільний телефон. Окрім показань потерпілого, про наявність у обвинуваченого корисливого мотиву на вчинення злочину свідчить та обставина, що останній не працював, є особою без визначеного місця проживання на території України, не має стійких соціальних зав`язків та джерел доходів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.4 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень.
При цьому суд виключає із обвинувачення кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 187 КК України, а саме розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, оскільки попередня судимість ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України, за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 19.05.2003 року є погашеною на підставі ст.89 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Окрім наведених положень Пленуму ВСУ при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України є особливо тяжким злочином проти власності, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
ОСОБА_8 є громадянином Республіки Білорусь, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України, не має постійного місця проживання на території України.

27.07.2017 року Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території цієї країни.

Згідно із наданою на запит суду довідкою ОСОБА_8 у період з 2015 року по травень 2016 року виконував роботу в якості волонтера від благодійного фонду «Деполь Україна».

У минулому ОСОБА_8 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, у тому числі розбою, однак судимості погашені в силу ст.89 КК України, тому суд не враховує ці обставини під час призначення покарання.

Внаслідок вчиненого злочину потерпілому заподіяно майнову шкоду, яка до цього часу не відшкодовано, та завдано шкоди здоров`ю.

Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений не визнав, перед потерпілим не вибачився.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 за вчинений ним злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції даної статті, вважаючи його подальше виправлення не можливим без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд враховує висновок Великої палати Верховного Суду щодо дії в часі ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», від 26 листопада 2015 року № 838-VIII. У зв`язку з цим, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого 23.04.2016 р. по день набрання вироком законної сили слід здійснювати із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 1-90 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання тобто з 23.04.2016 р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати встрок покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення у період з 23.04.2016 року включно по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:
- куртка балонова зимова чорного кольору з нашивками на грудях білого та червоного кольору; куртка чоловіча чорного кольору; футболка білого кольору з плямами; джинси синього кольору з плямами темно-бурого кольору; куртка чоловіча, спортивна чорного кольору; кросівки чоловічі чорного кольору; шапка в`язана чорного кольору; светр чоловічій чорного кольору з плямами червоно-бурого кольору - повернути ОСОБА_12 ;

- розкладний ніж з написом біля основи рукоятки «STAINLESS STEEL» - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2

19.09.2018