Кримінальне провадження №1-кп/760/807/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010184 від 07.09.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тегеран, Іран, громадянин Вірменії, без місця реєстрації та постійного місця проживання на території України, одруженого, дітей немає, без освіти, раніше судимого, а саме:
-27.02.2005 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,
-21.05.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту строком 1 місяць,
-22.06.2012 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 22.06.2012 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнившись 15.12.2016 по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний, корисливий тяжкий злочин на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_6 07.09.2017 приблизно о 14 годині 20 хвилин, знаходячись по вул. Пост-Волинській, 2/103 в м. Києві, побачив раніше невідомого ОСОБА_7 та по раптово виниклому злочинному умислу направленому на повторне відкрите викрадення чужого майна та власного матеріального збагачення, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_7 сзаду.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні злочину, заліз своєю рукою до правої кишені куртки останнього, всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Мейзу М5» чорного кольору вартістю 3700 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 70 гривень, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора «МТС» НОМЕР_3 вартістю 40 гривень, на рахунку було 7 гривень, та сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 вартістю 40 гривень, на рахунку якої грошей не було, але в цей час його злочинні дії були викриті потерпілим ОСОБА_7 , який його в подальшому його зупинив, намагаючись відібрати телефон, однак останній пручаючись, телефон віддавати не хотів. Тим самим ОСОБА_6 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
Умисними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 3,856 гривень, який був відшкодований шляхом повернення телефону.
Обвинувачений в судовому засіданні вини в інкримінованому йому злочині не визнав, суду показав, що в дійсно той день зустрівся з потерпілим, потерпілий запропонував йому випити і вони пішли в кафе. Після того як поїли та випили в кафе, вийшли на вулицю, де потерпілий його безпідставно звинуватив у викраденні телефону. Вказав, що телефон лежав в траві, а він тут ні до чого.
Однак такі твердження обвинуваченого суд сприймає критично, оскільки вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами та показаннями потерпілого.
Так, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що проходить службу в Національній поліції. На початку вересня 2017 р. він перебував в Академії внутрішніх справ на навчанні. Після закінчення навчання, він повертаючись додому зайшов до кафе випити квасу. Там він побачив двох неохайно одягнутих чоловіків, яких пожалів та вирішив нагодувати. З цією він купив їм їжі та трохи горілки. Перебуваючи в кафе, він користувався своїм телефоном і обвинувачений мав можливість цей телефон помітити.
Побувши деякий час в кафе, потерпілий ОСОБА_7 вийшов з нього. В цей час обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до нього ззаду та рукою витягнув із кишені телефон. Відчувши це, він повернувся до ОСОБА_6 з вимогою повернути телефон, але той, тримаючи телефон в руці, відмовився. Тоді потерпілий почав забирати в ОСОБА_6 телефон, на що останній пручався. Коли потерпілий схопив обвинуваченого за руку з телефоном, той чи викинув, чи впустив телефон на траву. Після чого потерпілий затримав обвинуваченого та викликав поліцію. Телефон, до приїзду поліції, залишив на землі щоб не спотворювати місце події.
Показання потерпілого узгоджуються із дослідженими судом доказами. Так, вина ОСОБА_6 у вчиненні грабежу повторно, підтверджується також:
1.Даними рапорту АП-902 інспектора УПП у м. Києві 9 роти 2 батальйону 1 полку ОСОБА_8 відповідно до якого 07.08.2017 року о 14-00 год. під час патрулювання території екіпаж «Форд 902» отримав виклик, що по вул. Пост-Волинській, 2/103, біля кас бійка. До них звернувся гр. ОСОБА_5 , котрий пояснив, що познайомився з чоловіком, в них виник конфлікт в результаті чого даний чоловік вирвав з карману його мобільний телефон «Мейзу» (т.1 а.с. 64);
2.Даними протоколу огляду місця події від 07.09.2017 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється ділянка місцевості за адресою: м. Київ, вул. Пост-Волинська, 103. На вказаній ділянці місцевості на траві виявлено мобільний телефон марки «Meizu» модель «M5», гр. Черевко пояснив, що вказаний мобільний телефон належить йому та 07.02.2017 р. перебуваючи за вказаною адресою до нього ззаду підійшов гр. який назвався ОСОБА_6 та засунувши свою руху до його правої кишені куртки вийняв з неї його мобільний телефон, який на даний момент знаходиться на землі. Після чого він схопив ОСОБА_6 за руку з телефоном, а останній відпустив його та мобільний телефон впав на землю (Т. 1 а.с. 65-68);
3.Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.09.2017 року відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив, що 07.09.2017 року близько 14-30 год. за адресою: м. Київ, вул. Пост-Волинська, 2/103, невідома особа кавказької зовнішності відкрито викрала у нього мобільний телефон марки «Мейзу М5» (Т.1 а.с. 69);
4.Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2017 року відповідно до якого було затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тегеран, Ірану, вірменина, громадянина Вірменії у присутності захисника ОСОБА_4 (Т.1 а.с. 70-73);
5.Даними постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речового доказу від 07.09.2017 року відповідно до якої вилучений мобільний телефон марки «Мейзу М5» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 визнано речовим доказом та відповідно до розписки передано ОСОБА_5 на відповідальне зберігання (Т. 1 а.с. 74-75);
6.Висновком судово-психіатричного експерта №623 відповідно до якого ОСОБА_6 , будь-якими психічними захворюваннями на період кримінального правопорушення 07.09.2017 р., в якому підозрюється не страждає, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився та за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (Т.1 а.с. 76-77).
Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто який не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд не довіряє показанням обвинуваченого про те, що він не викрадав телефон у потерпілого, оскільки потерпілий явно та однозначно вказав на потерпілого, зазначивши, що саме ОСОБА_6 намагався відкрито викрасти у нього телефон.
Суд не вбачає підстав не довіряти показанням потерпілого ОСОБА_9 , оскільки він раніше з ОСОБА_6 знайомий не був, підстав оговорювати його не має, жодного зла йому не бажав, а навпаки, пожалів його і нагодував.
ОСОБА_6 же, навпаки, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, в тому числі, і за грабіж, а тому під час судового розгляду не встановлено підстав стверджувати, що потерпілий оговорює обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд врахував те, що будучи раніше неодноразово засудженим, після відбуття чергового покарання ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив, вчинив замах на корисливий злочин.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого та думку потерпілого, тяжкість вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити йому мінімальну міру покарання, виходячи із меж, встановлених санкцією ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком, починаючи з 07.09.2017 із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін - тримання під вартою.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Мейзу М5» чорного кольору в чохлі чорного кольору, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора «МТС» НОМЕР_3 та сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 залишити у власності ОСОБА_9 ,

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1