Справа № 640/8318/18 н/п 1-в/640/146/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявників ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування постанов старшого слідчого прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_7 , -
Заявники, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернулись до суду із клопотання, в якому просять скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_7 винесену 29.07.2005 року в межах кримінальної справи №21050063 про накладення арешту на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_8 , скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Київського району м.Харкова ОСОБА_7 винесену 29.07.2005 року в межах кримінальної справи №21050063 про накладення арешту на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначають, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2005 у справі 1-1063/04-2005 кримінальна справа (№21050063) стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 137 КК України припинена у зв`язку з амністією ОСОБА_8 та передачею ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу ТОВ «Жемчуг», скасовано запобіжний захід, речові докази знищено. Інших рішень судом не приймалось. На теперішній час постанова Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2005 у справі 1-1063/04-2005 виконана повністю. Власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, - частина зазначеної квартири та Під час оформлення спадщини КП «ХМБТІ» ХМР 18.04.2018 року стало відомо про накладений на вищевказану квартиру арешт, який накладений постановою прокуратури Київського району м. Харкова від 29.07.2005року. У зв`язку з тим, що санкція ч. 2 ст. 137 КК України конфіскацію мана не передбачає, покарання, в тому числі у вигляді конфіскації майна судом призначено не було, цивільний позов в межах кримінальної справи і в порядку цивільного судочинства не заявлявся, заявники простять скасувати постанову слідчого від 29.07.2005року про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .
В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання та просив задовольнити.
Суд, заслухавши представника заявників та дослідивши надані докази приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановами старшого слідчого прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_9 від 29.07.2005року по кримінальній справі № 21050063 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.137 КК України було накладено арешт на вклади, цінності та інше майно підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2005року кримінальна справа за ч.2 ст. 137 КК України відносно ОСОБА_8 була припинена у зв`язку з амністією, відносно ОСОБА_5 припинена у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу. Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявники звернулись до суду з даною заявою про скасування постанов слідчого про накладання арешту 11.05.2018року, тобто під час дії КПК України, що набрав чинності 20.11.2012 року, у той час, як арешт на майно накладено на час дії КПК України 1960 року.
Відповідно до п. 9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
У судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК України 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо арешту майна, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.
Положення розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року не уповноважують суд розглядати скарги та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України 1960 року.
Основними способами захисту прав за КПК України 1960 року визначено оскарження рішення слідчого (прокурора) до суду (ст. ст. 234, 236 КПК України 1960 року); оскарження прокурору (ст. 235 КПК України 1960 року). Прокуратура у порядку нагляду має обов`язок та повноваження скасовувати рішення слідчого.
Главою 22 КПК України 1960 року передбачено, що у судовому порядку скарга на дії слідчого може бути розглянута судом лише під час попереднього судового розгляду або розгляду справи по суті.
Положення КПК України 1960 року не містить повноважень суду на скасування постанов слідчого про накладання арешту на майно після прийняття рішення про закриття кримінальної справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги вказані у клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідають КПК України та в даному випадку необхідно у задоволенні клопотання відмовити.
Керуючись ст.ст. 234 - 236 КПК України 1960 року, п. 9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року,-
В задоволенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування постанов старшого слідчого прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_7 - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1