Справа № 357/1656/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 10.11.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2017 р. близько 2 години ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення магазину «Міні ОСОБА_5 » по АДРЕСА_2 , звідки повторно вчинив крадіжку електронних ваг марки «Dahongying» вартістю 191 грн. 67 коп., які належать потерпілому ОСОБА_6 , продуктів харчування: 3 палок ковбаси марки «Маршалок Президентська» вагою 1 кг. вартістю 301 грн. за кілограм на загальну суму 301 грн. та грошових коштів у розмірі 400 грн., належних потерпілій ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 191 грн. 67 коп., ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 701 грн.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий. 24 жовтня 2017 р. близько 2 години діючи з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення магазину «Міні ОСОБА_5 » по АДРЕСА_2 , звідки викрав електронні ваги марки «Dahongying» вартістю 191 грн. 67 коп., належні потерпілому ОСОБА_6 , продукти харчування: 3 палки ковбаси марки «Маршалок Президентська» вагою 1 кг. вартістю 301 грн. за кілограм та гроші у розмірі 400 грн., належних потерпілій ОСОБА_7 . Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість майна, що викрав визнає, не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.3 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 , у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України,

у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені злочину, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

ОСОБА_4 судимий 10 листопада 2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік 1991 року народження.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який до вчинення цього злочину не судимий, характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації відповідно до якої існує середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік 1991 року народження, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується посередньо, його відношення до вчиненого, вважає можливий призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини 3 ст. 185 КК України, тобто застосувати положення ст. 69 ч.1 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, тобто звільнення його від покарання з випробуванням, оскільки враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який не працює офіційно, не має постійного джерела доходу, вважає таке покарання буде явно несправедливим через м`якість.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, його відношення до вчиненого, невелику вартість викраденого майна.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, коли особа, щодо якої було застосовано таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складення призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

ОСОБА_4 судимий 10 листопада 2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

За таких обставин цей вирок та вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2017 р. кожний відносно ОСОБА_4 виконується самостійно.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: електронні ваги, передані потерпілому ОСОБА_6 , слід вважати повернутими власнику.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідження, яких судом визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду судом забезпечено ОСОБА_4 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного його затримання після набрання вироку законної сили.

Цей вирок і вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2017 р. відносно ОСОБА_4 кожний, виконується самостійно.

Речовий доказ: електронні ваги, передані потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутими власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області