Справа № 584/778/18
Провадження №1-кс/584/372/18
УХВАЛА
14.06.2018 м. Путивль
До суду надійшло вказане клопотання, погоджене із прокурором Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки САЗ 3502 р.н. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , та 2 куб. м піску, вилучене в ході огляду місця події - ділянки місцевості біля с. Зарічне Путивльського району Сумської області.
Клопотання обґрунтоване тим, що 06.06.2018 СВ Путивльського ВП розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових рослідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, за фактом незаконного видобутку піску об`ємом близько 2 куб. м біля с. Зарічне Путивльського району Сумської області ОСОБА_4 , яким використовувався для цих цілей вантажний автомобіль марки САЗ 3502 р.н. НОМЕР_1 .
Посилаючись на ці обставини та на те, що вказане тимчасово вилучене майно є знаряддям та предметом вчинення злочину, тобто може бути речовими доказами в кримінальному провадженні, з метою недопущення його відчуження у будь-який спосіб, просив накласти арешт на це майно.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , який входить до складу слідчої групи, що здійснює досудове провадження у наведеному кримінальному провадженні, клопотання підтримав та пояснив, що під час розслідування встановлено факт самовільного видобування ОСОБА_4 піску об`ємом близько 2 куб. м, що відноситься до корисних копалин місцевого значення, чим заподіяно матеріальну шкоду державним інтересам, але доказів значного її розміру, на цей час не здобуто.
ОСОБА_4 визнав те, що добув та перевозив на зазначеному в клопотанні вантажному автомобілі пісок, але при цьому посилався на те, що вносив відповідну плату до сільської ради. Також просив повернути автомобіль, який потрібен йому в господарстві.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
У ході огляду місця події - ділянки місцевості біля с. Зарічне Путивльського району Сумської області, виявлено сліди видобування піску розміром 2,5х1,5х0,7 м та вилучено вантажний автомобіль марки САЗ 3502 р.н. НОМЕР_1 з вантажем піску.
Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ цей автомобіль належить ОСОБА_7 , який на підставі п. 2.2. Правил дорожнього руху передав його у користування ОСОБА_4 (а.с. 7).
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
В силу п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Частинами 2 і 3 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
При цьому ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що, зокрема, існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
За змістом ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадя або інтересам власника, може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.
Стаття 356 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника,
Склад цього кримінального правопорушення характеризується спеціальними ознаками, і сукупність оспорюваності правомірності дій особи та заподіяння цими діями значної шкоди, є обов`язковою складовою об`єктивної сторони самоправства.
Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.
Самоуправство, яке не заподіяло значної шкоди охоронюваним інтересам, розглядається як адміністративний проступок (ст. 186 КУпАП).
Згадане кримінальне провадження розпочате за заявою оперуповноваженого УЗЕ, що видно з рапорту помічника чергового Путивльського ВП від 06.06.2018 (а.с. 3).
При цьому додані до клопотання матеріали не містять жодних даних про те, що діями ОСОБА_4 щодо видобування піску в зазначених об`ємах заподіяна значна шкода державним інтересам.
За наведених обставин вважаю, що достатні правові підстави для арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутні, а тому таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09-00 год. 19.06.2018.

Слідчий суддя: підпис
З оригіналом згідно:

Суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1