Справа № 215/334/16-к
У Х В А Л А

21 травня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589 від 08.09.2015 р.,

В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні обвинувачений оголосив і надав суду заяву про «повну відмову від захисника», так як він бажає захищати свої процесуальні права самостійно, а призначений судом безоплатний захисник адвокат ОСОБА_5 неналежним чином виконує свої обов`язки.
Захисник заперечував проти заяви підзахисного, так як ніяких порушень в своїй діяльності як безоплатний захисник не допускав.
Прокурор заперечував проти заяви обвинуваченого, так як обвинувачений неодноразово змінював захисників за призначенням. Перед цим взагалі відмовився від захисника, але потім знову на його вимогу йому було призначено безоплатного захисника. Тому вважає, що потрібно відмовити в заяві обвинуваченого та визнати обов`язковою участь захисника при розгляді справи.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що заявлена обвинуваченим відмова від захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 54 КПК України, обвинувачений має право відмовитися від захисника.
Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. По даній кримінальній справі участь захисника згідно до положень ст. 52 КПК України, не є обов`язковою.
Але у ст. 59, п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено конституційні права громадян на правову допомогу, на забезпечення цього права та права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безкоштовно.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
Відповідно до ст. 54 ч. ч. 1, 3 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
Також, раніше обвинувачений неодноразово наполягав на участі в розгляді провадження захисника.
Крім цього, по кримінальному провадженню вже раніше приймали участь 4 захисники за призначенням.
Так, 10.12.2015 р. на стадії досудового розслідування, було призначено захисника ОСОБА_6 , від послуг якої обвинувачений відмовився 14.12.2015 р. особистою заявою, мотивуючи її тим, що він не знайшов з нею спільної мови (том 1 а.с. 125, 126).
15.12.2015 р. на стадії досудового розслідування було призначено захисника ОСОБА_7 (том 1 а. с. 129), від послуг якої 19.10.2016 р. обвинувачений відмовився під час судового розгляду провадження, мотивуючи цю відмову тим, що він не згоден зі способом його захисту, що обраний захисником (том 2 а. с. 127). Відмова була прийнята судом з призначенням іншого безоплатного захисника (том 2 а. с. 134).
26.10.2016 р. було призначено безоплатного захисника ОСОБА_8 (том 2 а. с. 138), що 17.01.2017 р. надав суду заяву про відмову від виконання своїх обов`язків, мотивуючи це тим, що незгоден зі способом захисту, обраним обвинуваченим (том 2 а. с. 189). При цьому фактично одночасно, 19.01.2017 р. обвинуваченим було подано заяву про відмову від захисника ОСОБА_8 (том 2 а.с. 190) з мотиву того, що захисник нібито вмовляв його визнати винуватість. Ухвалою від 09.02.2017 р. судом була прийнята відмова адвоката ОСОБА_8 від виконання обов`язків захисту (том 2 а. с. 202).
09.02.2017 р. було призначено безоплатного захисника ОСОБА_9 (том 2 а. с. 202).
12.03.2018 р. ухвалою суду було прийнято відмову обвинуваченого від захисника взагалі. Але вже 03.04.2018 р. на вимогу обвинуваченого йому було призначено знову безоплатного захисника, а саме визначено захисником адвоката ОСОБА_5 ..
Як вважає суд, заява зводиться знову до фактичного вилучення конкретного захисника, а саме адвоката ОСОБА_5 , із цього кримінального провадження, з метою залучення іншого безоплатного захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 чи його родичі не уклали договір про надання послуг захисника з іншим адвокатом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному проваджені в тому числі, якщо суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не залучив його.
Такими обставинами є тяжкість двох кримінальних правопорушень у вчиненні яких він обвинувачується, розмір покарання у виді позбавлення волі, що може бути призначене, а також складність справи, невизнання винуватості та відсутність юридичної освіти у обвинуваченого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, безоплатна юридична допомога має бути забезпечена тоді «коли цього вимагають інтереси правосуддя», котрі повинні оцінюватися із врахуванням сукупності фактів справи (§ 46 Грангер проти Сполученого Королівства).
Оцінюючи чи інтереси правосуддя вимагають, аби обвинувачений мав безоплатну допомогу захисника, потрібно брати до уваги такі зокрема критерії як тяжкість правопорушення і покарання, яке може бути призначене, при тому, якщо йдеться про покарання у вигляді позбавлення волі, інтереси правосуддя вимагають надання безоплатної юридичної допомоги (Бенхем проти Сполученого Королівства, § 61; Здравко Станев проти Болгарії, § 38).
Водночас, статтю 6 §3 с) не можна тлумачити як таку, що гарантує право на заміщення призначеного державою адвоката (ibidem, § 55).
Дійсно, ч. 1 ст. 54 КПК України, передбачено право обвинуваченого відмовитись від захисника або замінити його, але частина 3 вказаної статті обмежує це право в разі здійснення захисту захисником за призначенням.
Суд також вважає, що таке обмеження повинно застосовуватись у випадку зловживань з боку обвинуваченого своїм процесуальним правом на захист. В даному випадку про зловживання з боку обвинуваченого правом на захист свідчать приведені судом неодноразові відмови обвинуваченого від захисника за призначенням, як вважає суд з метою затягування судового розгляду, а в даному випадку з метою заміни вже п`ятого захисника ОСОБА_5 , на іншого за призначенням.
Тому враховуючи обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні, що визнана судом, а також так як про це раніше заявляв неодноразово обвинувачений, суд не вбачає підстав для задоволення заяви обвинуваченого .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 52, 54 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у прийнятті відмови обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_5 .
Вважати в подальшому участь захисника в розгляді даного кримінального провадження обов`язковою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: