Справа №212/3481/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001428 від 17.05.2017 року з обвинувальним актом та кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 від 29.01.2017 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, з повною середньою освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 27.01.2017 року приблизно о 05-00 годині, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що у вказаній квартирі вимкнулось світло, переконавшись у відсутності уваги свідків та з боку потерпілої - ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, з тумби, розташованої в гостинній кімнаті вказаної квартири, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo К10а40» чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі № 2 - НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/8 від 13.02.2017 складає 2587,50 гривень в якому знаходилася карта пам`яті марки «Team» моделі MicroSD 16Gb вартість згідно вищевказаної судово-товарознавчої експертизи становить 154,75 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення, а саме з квартири АДРЕСА_2 зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2742,25 гривень.

Також повторно, 06.05.2017 року близько 21.00 години, ОСОБА_3 знаходячись біля магазину «Ювілейний», розташованого по вул. Ватутіна в Покровському районі м. Кривого Рогу, де зустрів раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 , з яким став спілкуватися та розпивати спиртні напої. Близько 22.30 години, після закінчення розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_3 запропонував провести додому потерпілого ОСОБА_6 . Прийшовши до буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з кишені спортивних штанів ОСОБА_6 , таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo VIBE Plma40», чорного кольору, імеі 1) НОМЕР_3 імеі 2) НОМЕР_4 вартістю 2400,00 грн. Всередині знаходились сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_5 (матеріальної цінності не представляє), та флеш картка ємкістю 16 Гб, вартістю 120,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1553 від 24.05.2017 року, та утримуючи викрадений мобільний телефон «Lenovo VIBE Plma40» при собі з місця події вчиненого кримінального правопорушення зник.

На наступний день 07.05.2017 року ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії за допомогою послуги «Приват 24», яка була налаштована в мобільному телефоні марки «Lenovo VIBE Plma40», з кредитної картки НОМЕР_6 потерпілого ОСОБА_6 , перерахував грошові кошти в сумі 15500 грн. на іншу банківську картку «Приват Банку», та в подальшому розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 18 020,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України визнав частково і суду пояснив, що у травні 2017 року біля магазину «Ювілейний», що розташований на зупинці громадського транспорту «129 Квартал» разом з потерпілим ОСОБА_6 вживав спиртні напої. Разом з ними вживав спиртні напої хлопець на ім`я ОСОБА_8 . ОСОБА_6 в процесі вживання спиртних напоїв побився з ОСОБА_8 , після чого він провів потерпілого до дому. Під час бійки у потерпілого випав мобільний телефон, який він забрав собі. На наступний день, за допомогою мережі інтернет, перевів грошові кошти з банківської картки потерпілого на карту іншої особи. Мобільний телефон віддав іншій особі, котра у подальшому здала його до ломбарду. Чому не повернув потерпілому, пояснити не може. З банківської картки потерпілого він перевів грошові кошти у сумі приблизно 15 000 гривень. Ніяких грошових коштів потерпілому не повертав. Потерпілий телефонував йому та просив вирішити це питання, повернути йому мобільний телефон. Про наявність на банківській картці потерпілого грошових коштів дізнався у подальшому, тобто після того як взяв його мобільний телефон, одразу він залишив собі телефон з метою лише його реалізації. Пред`явлений цивільний позов визнає частково, повністю суму матеріальної шкоди та моральну у сумі 5000 грн.
Стосовно крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що у січні 2017 року, вони разом відпочивали у приміщенні квартири, яка розташована у районі 129 кварталу у м. Кривому Розі. Власника квартири звуть ОСОБА_9 , прізвище не пам`ятає. В той день у квартирі були присутні він, власник ОСОБА_9 , його дівчина ОСОБА_10 , хлопець, ім`я якого він не пам`ятає та потерпіла ОСОБА_7 , що є знайомою ОСОБА_11 . Раніше з ОСОБА_7 вони знайомі не були. До приміщення цієї квартири його запросив її власник ОСОБА_9 . Усі разом, знаходячись у приміщенні квартири ОСОБА_9 , вони розпивали спиртні напої. Приблизно о 03.00-04.00 годині ранку, разом з незнайомим йому хлопцем вийшли на вулицю, який запропонував йому поїхати пограти у більярд. Разом з цим хлопцем поїхали на 5-й Зарічний мікрорайон до ломбарду. Хлопець дав йому мобільний телефон, який з його слів належав йому, та він здав його у ломбард. Якого кольору та марки був мобільний телефон не пам`ятає. У ломбарді в той час працював хлопець. За телефон було отримано приблизно 1500 грн. Здавав до ломбарду телефон саме він, оскільки у нього були при собі документи, що підтверджували особу, зокрема паспорт. Гроші у руки від працівника ломбарду він не брав. Отримавши кошти, поїхали до більярду, який розташований в районі зупинки «Космонавтів», гроші не розподіляли, ними розпоряджувався той хлопець, шляхом сплати рахунку. До ломбарду вони поїхали на таксі, за яке розраховувався той хлопець, скільки саме коштів було витрачено на оплату послуг таксі, не пам`ятає. Загалом хлопцем було витрачено приблизно 300 гривень на оплату більярду та 200 гривень за алкогольні напої. Через декілька годин, приблизно о 06.00 годині ранку, вони роз`їхалися. До дому він поїхав маршруткою. Ніяких коштів від цього хлопця не отримував.
На поставлені додаткові питання обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що особисто ніяких дзвінків з телефону, який йому було передано хлопцем не здійснював. Чи здійснював з того телефону дзвінки хлопець, не звертав уваги. Він з хлопцем пішли з квартири ОСОБА_9 , оскільки по будинку вимкнули світло, інші залишись. З хлопцем з квартири ОСОБА_9 вони вийшли майже одночасно, спочатку він, а за ним хлопець, приблизно о 03.00-04.00 годині. Працівнику ломбарду він надавав свій паспорт та мобільний телефон. Телефон працівником ломбарду перевірявся, яким саме чином не пам`ятає. В ломбарді вони пробули приблизно 15-20 хвилин. Через декілька днів, йому зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що у ОСОБА_7 зник телефон. Він розповів ОСОБА_9 про події з хлопцем і мобільним телефоном та вони разом почали шукати того хлопця. До того як вони усі разом прийшли до приміщення квартири ОСОБА_9 , гуляли в районі 129 кварталу. Хлопець, ім`я якого не пам`ятає знайомий ОСОБА_9 . До того часу як він з хлопцем вийшли з квартири, мобільний телефон, який у подальшому здали до ломбарду, він не бачив. Якщо у того хлопця були при собі документи посвідчуючи особу, він не став вчиняти дії у ломбарді під своїм паспортом. У нього був свій мобільний телефон. Компанією було випито приблизно дві пляшки горілки та пиво, що придбалось на спільні кошти. Особисто він вжив приблизно 250 грамів горілки. У квартирі ОСОБА_9 він бував досить часто по запрошенню власника. Мобільні телефони були у кожного з них та кожний користувався своїм. Всі вони у квартирі перебували безпосередньо у приміщенні кухні, але виходили, так як ходили на балкон палити. Він також виходив палити, то з ОСОБА_12 , то з ОСОБА_9 , то усі разом. Потерпілу раніше він бачив лише один раз. На його думку, крадіжку мобільного телефону належного потерпілій ОСОБА_7 вчинив хлопець, який відпочивав разом з ними, ім`я не пам`ятає. Серед компанії разом з ним був уперше. Коли вийшов на вулицю з квартири ОСОБА_9 телефонував своїй дівчині ОСОБА_13 .
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він зустрівся з ОСОБА_3 біля магазину, вони випивали спиртні напої, потім пішли до дому та обвинувачений його проводжав. Прийшовши до дому, одразу він не замітив відсутності мобільного телефону та вже зранку помітив, що мобільного телефону не має. На наступний день, він зустрівши ОСОБА_3 на зупинці громадського транспорту та попросив його повернути телефон, але останній сказав, що телефон не чіпав, а також сказав звертатись з цього приводу до поліції. Він в свою чергу поїхав до поліції та написав відповідну заяву. Працівники поліції знайшли його телефон у ломбарді та встановили особу, яка його викрала. Крім того, в цей час, за допомогою мобільного телефону, з його банківської карти були зняті грошові кошти, приблизно 17 000 грн., точно не пам`ятає. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.
На поставлені у судовому засіданні додаткові питання, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що події відбувалися у травні 2017 року. Зустрівся він з обвинуваченим на зупинці «Кільце 129-го Кварталу», там розташований магазин «Ювілейний». Його банківська карта була «прив`язана» до номеру мобільного телефону, а тому з його допомогою обвинуваченим були зняті грошові кошти з рахунку, шляхом переведення на іншу банківську карту. Мобільний телефон працівниками поліції був повернутий.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що у січні 2017 року вона проводила час зі свою подругою ОСОБА_12 та вони перебували у квартирі її хлопця. За якою саме адресою не пам`ятає, але пам`ятає, що це було на 129 кварталі м. Кривого Рогу. Приблизно о 22.00-23.00 год. хлопець подруги прийшов до дому разом з друзями, а саме обвинуваченим ОСОБА_3 та ще одним хлопцем. Вони сиділи усі разом, слухали музику на її мобільному телефоні, оскільки лише на її телефоні була музика. Потім поступила пропозиція від подруги її мобільний телефон віднести до кімнати з метою підключення його до колонки. Ліза понесла її мобільний телефон до кімнати та почала підключати його до колонок. В цей момент по всій квартирі зникло світло. Вона припустила, що можливо виникла проблема безпосередньо у щитку електропостачання. ОСОБА_3 з іншим хлопцем почали збиратись та вона вирішила, що вони йдуть саме перевірити щиток електропостачання. ОСОБА_3 вже не було у квартирі та другий хлопець вже зібрався та направився до виходу. Вона сказала Лізі, щоб зателефонувала їй на мобільний телефон, з метою знайти його та ввімкнути на ньому ліхтарик. Вони почали телефонувати на її мобільний телефон, спочатку хтось відповів на дзвінок, але мовчав у слухавку. Їй одразу стало зрозуміло, що її телефон перебуває у обвинуваченого та іншого хлопця. Вона у слухавку почала говорити, щоб повернули її мобільний телефон. Ліза їй також пояснила, що вони пішли до магазину. В подальшому на дзвінки на її мобільний телефон ніхто не відповідав. Вона почала хвилюватись. Ввімкнули світло. ОСОБА_3 з хлопцем повернулися. Вона почала питати у них про свій мобільний телефон. ОСОБА_3 з іншим почали говорити, що нічого не брали, що вона може телефонувати до поліції. Також, вона казала подрузі, щоб вона попросила повернути хлопців їй телефон, оскільки це друзі її молодого чоловіка. Ніякої реакції з боку обвинуваченого та хлопця не було, продовжували казати, що телефон не брали. Потім вона з ОСОБА_3 та іншим хлопцем сиділи на кухні, нею було сказано, що зателефонує до поліції. Інший хлопець злякав її своїм поглядом та вона зрозуміла, що краще у той момент нічого не казати. ОСОБА_3 з хлопцем пішли, вона припустила, що вже може телефонувати до поліції та попросила телефон у подруги для здійснення дзвінка. Ліза дала їй телефон, але у ньому була відсутня сім картка, на прохання дати інший телефон, їй сказали, що не знають де він. З цієї підстави вона не змогла одразу викликати поліцію. Заяву до поліції написала наступного дня.
На поставлені у судовому зсіданні додаткові питання потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що в неї був мобільний телефон чорного кольору, торгової марки «Леново». Після пропозиції ОСОБА_11 підключити телефон до колонок вони усі разом з кухні пішли до кімнати, з кухні вона виходила останньою. В цей час телефон був у Лізи. Як тільки підійшли до колонок вимкнулось світло. Телефон ОСОБА_10 встигла покласти на тумбочку. Світло у під`їзді було, тому вона бачила, що ОСОБА_3 вже не було у квартирі, а інший хлопець збирався йти. Вихідні двері були відчинені. Саме в цей момент вона сказала ОСОБА_14 взяти її телефон, оскільки у ньому є ліхтарик. Вони почали шукати її телефон, обвинуваченого з хлопцем вже не було. Після того як обвинувачений з хлопцем пішли з квартири до моменту їх повернення пройшло приблизно 20-30 хвилин. В той момент як з кухні усі йшли до кімнати, ОСОБА_3 знаходився поруч з нею, але попереду. Після її слів, що вона буде телефонувати до поліції, хлопець начебто смикнувся у її сторону та вона злякалась, а ОСОБА_3 просто сидів. Після цих подій вона зі своєю подругою ОСОБА_12 спілкувалася, просила її надати покази у поліції. Від ОСОБА_11 пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_3 разом з іншим хлопцем віднесли її мобільний телефон до ломбарду. Хлопці повернулися у звичайному настрої. Телефонувала вона на свій мобільний під час відсутності світла з мобільного подруги. Тоді сім картка була присутня у телефоні подруги. З моменту як ОСОБА_3 з хлопцем вийшли з квартири до моменту як вона стала телефонувати на свій мобільний, пройшло десь 2 хвилини. Іншого хлопця ім`я вона не пам`ятає, це був спільний друг обвинуваченого та власника квартири. Станом на теперішній час з ОСОБА_12 вона не спілкується, місце мешкання її не відомо.
Під час повторного допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що у квартирі спочатку вона перебувала лише зі свою подругою ОСОБА_12 , потім прийшов ОСОБА_15 хлопець з двома друзями, а саме ОСОБА_3 та молодим чоловіком, ім`я якого вона не пам`ятає. В той час як зникло світло, вона звернула увагу, що ОСОБА_3 з іншим хлопцем збираються, ОСОБА_10 з своїм хлопцем ОСОБА_16 залишилась з нею. На її думку, ОСОБА_3 з хлопцем йшли перевіряти щиток електропостачання. Ліза дала її номер телефону обвинуваченому та ОСОБА_3 телефонував їй з проханням забрати заяву з поліції. Вона сказала обвинуваченому, що якщо їй повернуть телефон, забере заяву, на що ОСОБА_3 їй повідомив про відсутність телефону. Вона запропонувала обвинуваченому компенсувати їй грошима вартість мобільного телефону, він сказав що грошей не має, віддасть потім, але щоб вона забрала з поліції заяву. В момент коли зникло світло, телефон повинен був бути у ОСОБА_11 , або у місці де вона його повинна була підключити до колонки. Ліза з хлопцями пішли відчинити вхідні двері до квартири щоб потрапляло світло з під`їзду. В цей час велися між ними розмови відповідно про зникле світло. Через 10 хвилин вона підійшла до місця де повинен був бути її мобільний телефон, але не побачила його. Протягом цих 10 хвилин ОСОБА_3 з іншим хлопцем вдягались і збиралися йти. Останні почали виходити з квартири протягом цих 10 хвилин. ОСОБА_3 вона не бачила, чули звук ліфту та розуміла, що у ньому спускається обвинувачений, а інший хлопець знаходився у вході в квартиру, взувався та вдягав верхній одяг. ОСОБА_17 після подій їй зателефонував через тиждень або два. На її пропозицію повернути телефон в обмін на те, що вона забере заяву з поліції, ОСОБА_3 сказав, що телефону не має. На прохання повідомити ломбард у який відніс телефон, а вона сама його викупить, ОСОБА_3 сказав, що у ломбарді її телефону вже теж не має. Про ломбард їй стало відомо від подруги, а саме, що вони здали її телефон до ломбарду. ОСОБА_3 прохаючи забрати заяву з поліції пояснював, що у нього чи захворіла чи померла бабуся, точно не пам`ятає. Більш ніяких розмов з ОСОБА_3 в неї не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що станом на час подій, він працював у ломбарді, який розташований на м-ні 5-й Зарічний. До ломбарду прийшов слідчий та повідомив, що було викрадено мобільний телефон. Вони перевірили мобільний телефон по ІМЕЮ, марці, кольору, оскільки усі ці данні реєструються під час прийняття речі у договорі та переглянули камери. Слідчий взяв двох понятих з вулиці, пред`явив йому фотокартки для впізнання особи. У ломбарді він працював пів року та ОСОБА_3 бачив не одноразово. Серед пред`явлених фотокарток він впізнав обвинуваченого. При прийомі телефону від ОСОБА_3 фіксувалась дата, час, підпис клієнта. ОСОБА_3 добровільно, за власною ініціативою пред`явив паспорт, що підтверджував його особу. Модель телефону та колір вже не пам`ятає. На той момент, як давав покази слідчому, пам`ятав події більш детально. На сьогодні він вже не пам`ятає, був ОСОБА_3 один чи з кимось в той час як здавав мобільний телефон. Якщо здавати річ прийде декілька осіб разом, то приймуть її лише від тої особи у якої при собі мається документ, що посвідчує особу. Своїм підписом особа, яка здає річ до ломбарду, підтверджує її належність та те, що річ не крадена. ОСОБА_3 ці вимоги були роз`яснені.
За вимогами ч.1 ст.349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Крім показів самого обвинуваченого, потерпілих та свідка, в ході судового розгляду за клопотанням прокурора досліджено також інші докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 .
Протоколом огляду місця події від 16.05.2017 року, проведеного за участю спеціаліста ОСОБА_19 з застосуванням фотокамери, за адресою: м. Кривий Ріг кафе «Меланж» у Покровському районі (а.с.150-154).
Протоколом огляду предмету від 18.05.2017 року, проведеного у присутності понятих, під час якого виявлено мобільний телефон марки «Леново» Р1ма40 BL234, імеі 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 , чорного кольору, який надав для огляду ОСОБА_20 телефон знаходився у справному, непошкодженому та робочому стані (а.с.155-158).
Виписками по картці/рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 (а.с.159-160).
З висновку судово-товарознавчої експертизи №1553 від 24.05.2017 року по кримінальному провадженню №0001428 вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo VIBE P1ma40», чорного кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_7 , придбаного 15.12.2016 року, станом цін на 06.05.2017 року складає 2 400,00 грн.; ринкова вартість флеш картки ємкістю 16 Гб, придбаної 15.12.2016 року станом цін на 06.05.2017 року складає 120.00 грн. (а.с.163-165).
Висновком експерту від 13.02.2017 року №37/12.1/8 встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «С2(К10а40)» станом на 27.01.2017 року могла складати 2587.50 грн.; визначити ринкову вартість захисного скла «Lenovo VIBE С2» не виявилось можливим, оскільки відсутні методичні рекомендації щодо визначення вартості захисного скла з урахуванням зносу; ринкова вартість мікро SD картки марки «Team» моделі «MicroSDHC 16 GB» станом на 27.01.2017 року могла складати 154,75 грн. (а.с.170-172).
З довідки ломбарду «Гроші тут» вбачається, що мобільний телефон марки «Lenovo», С/№ НОМЕР_8 , у період часу (27.01.2017 року о 07.03 год.), дійсно закладався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут» гр. ОСОБА_3 при пред`явленні паспорту (а.с.174).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2017 року проведеного у присутності понятих, під час якого ОСОБА_18 на запитання слідчого пояснив, що серед представлених фотознімків може впізнати особу, а саме впізнає особу під №1 (а.с.175-176).
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.08.2017 року за яким надана інформація в кількості одного CD-R диску по імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с.177-179).
Таким чином, судом встановлено та матеріалами кримінального провадження підтверджено, що докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчинені злочину є належними, допустимими, достовірними та достатніми, здобуті в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні фактичні дані, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості й достовірності, суд дійшов висновку, що вони у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 за обома епізодами.
Всупереч твердженням ОСОБА_3 , з`ясувавши передбачені ст.91 КПК України обставини, що належать до предмету доказування, суд встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й визнає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів проти власності.
При аналізі доказів за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 суд встановив, що ОСОБА_3 , таємно викрав з квартири АДРЕСА_2 мобільний телефон марки «Леново К10а40» чорного кольору. За клопотанням потерпілої ОСОБА_7 до матеріалів кримінального провадження було долучено гарантійний талон з салону мобільного зв`язку, копію товарного чеку, що підтверджує його дані про покупця ОСОБА_21 та вартість. При дослідженні у судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, ОСОБА_3 підтвердив свою особу на фото №1. Свідок ОСОБА_18 , бувший працівник ломбарду, при допиті у судовому засіданні безпосередньо вказав на обвинуваченого ОСОБА_22 , що саме він здавав до ломбарду мобільній телефон, який належить потерпілій ОСОБА_7 , при цьому підтвердив що є його власником. Таким чином, документи, показання потерпілої та свідка в силу ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів, на підставі яких суд установив наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження. Підстав не довіряти показанням потерпілої та свідка суд не має.
Оцінивши у сукупності надані стороною обвинувачення докази у взаємозв`язку із показаннями свідків по справі, суд приходить до переконливого висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його непричетності до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності, оскільки його твердження спростовуються дослідженими під час судового розгляду зазначеними вище доказами, якими беззаперечно підтверджено факт таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена ОСОБА_3 .
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд не встановив.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, обвинувачений в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, не працює, громадською корисною працею не займається, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суровим та звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробувальним терміном, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo VIBE Plma40», чорного кольору, імеі 1) НОМЕР_3 імеі 2) НОМЕР_4 - відданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід повернути власнику за належністю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню відповідно до ст.ст.128-129 КПК України, у зв`язку з чим слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 16550,83 грн. та 5000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 351 гривень 84 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1ст.70 КК України,за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки .
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 особисте зобов`язання,залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo VIBE Plma40», чорного кольору, імеі 1) НОМЕР_3 імеі 2) НОМЕР_4 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 16550,83 грн. та 5000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 351 гривень 84 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1