Справа № 182/4339/18
Провадження № 1-кп/0182/674/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2018 за № 0001300, який надійшов разом з угодою про примирення, укладеною 24 травня 2018 р. після закінчення досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Мелітополь Запорізької обл., громадянка України, яка без реєстрації мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, не заміжня, відповідно до ст. 89 КК України, вважається такою що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 27.04.2018 приблизно о 16:20 год. знаходилась в салоні автомобіля «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , котрий є водієм таксі «Лайф» та в той момент виконував замовлення.
Проїжджаючи перехрестя вул. Героїв Чорнобиля та вул. Патріотів України у напрямку руху в сторону залізничного вокзалу у м. Нікополь, ОСОБА_4 , сидячи на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, повернула на себе сонцезахисний козирок. В цей час, непомітно для потерпілого, з-під сонцезахисного козирка випав мобільний телефон чорного кольору «Lenovo А1000» (ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), який належав ОСОБА_3 . В цей час у ОСОБА_4 , яка помітила телефон, що випав, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи таємно умисно з корисливих мотивів, будучи впевнена в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала, підібравши з підлоги автомобіля таксі та поклавши у власний пакет, вищевказаний мобільний телефон марки «Lenovo А1000», ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 250 станом на 27.04.2018 становить 800 грн., в якому була сім-картка мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_4 , що матеріальної цінності для потерпілого не становить, та які належать ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на суму 800 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
14.06.2018 прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт разом з угодою про примирення, укладеної 24.05.2018 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального злочину. Потерпілий ОСОБА_3 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої на момент укладення угоди не має. Потерпілий ОСОБА_3 усвідомлює, що підписання угоди позбавляє його права змінити вимоги щодо спричинених збитків кримінальним злочином та вимагати в подальшому повторного притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідний злочин. Сторони погодилися на призначення обвинувачений ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. На підставі п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стосовно обвинуваченої не застосовувався запобіжний захід. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Ухвалою від 18.06.2018 було призначене підготовче судове засідання на 16.07.2018.
В підготовчому судовому засіданні сторони судового провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд. Прокурор проти затвердження угоди про примирення також не заперечував.
Заслухавши думку сторін судового провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачена повністю визнала свою вину та розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, при цьому вона має ряд прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Завдані потерпілому збитки відшкодовані у повному обсязі.
Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про примирення, укладена 24.05.2018 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК і КК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Кримінальний злочин, вчинений ОСОБА_4 має правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 не застосовувалася.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази: сім-карту мобільного оператора «МТС та мобільний телефон «Lenovo А1000», (ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 залишити потерпілому.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 24 травня 2018 р. між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2018 за № 0001300.
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу не застосовувалася.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази: сім-карту мобільного оператора «МТС та мобільний телефон «Lenovo А1000», (ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ), що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 залишити потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1