Справа № 464/5537/18
пр.№ 1-кс/464/2159/18
У Х В А Л А

01 жовтня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Родатичі Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий, востаннє: 06.04.2017 Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на чотири роки один місяць, покарання відбув, судимість не погашена,

у с т а н о в и в :

слідчий Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002988. Покликається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Враховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення ним злочинних дій, останній зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Захисник зазначив, що у органу досудового розслідування відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення. А якщо суд прийде до висновку, про обґрунтованість підозри, то обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002988, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Клопотанням із доданими документами з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення. Вказане підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду речей, протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_5 , які є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість. Отже, ОСОБА_5 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність та обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні середньої тяжкості.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, його вік, стан здоров`я, сімейний (не одружений, не має дітей) та майновий стан (не працює), що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення середньої тяжкості (ст.12 КК України) проти власності, має судимість, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За наведених вище обставин інший, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної небезпеки, більш м`який запобіжний захід, застосований бути не може; саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задоволити. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного. Так, з урахуванням обставин справи, вчинення умисного тяжкого злочину особою, яка має судимість за вчинення умисних корисливих злочинів зокрема проти власності, такі запобіжні заходи як домашній арешт, застава, особиста порука і особисте зобов`язання не забезпечать його належної поведінки.

Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.

Доводи підозрюваного та його захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, оцінені слідчим суддею у сукупності із іншими обставинами, однак наведені дані не є достатніми для переконання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вимог ч.1 ст.197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів.

Разом з тим, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені вище ризики, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слід визначити розмір застави, яка в повній мірі буде забезпечувати виконання покладених на нього обов`язків у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240грн.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Крім цього, слід визначити строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 197, 309, 369-372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Закінчення дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу 26 листопада 2018 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн.

Підозрюваний або заставодавець /фізична або юридична особа/ мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарання (№19)».

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1