Провадження № 1-кп/161/57/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002181, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям м. Ківерці Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
1.22.06.2017 Апеляційним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України надано іспитовий строк 3 роки;
2.14.03.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.189 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 12.05.2017 близько 04.40 год., перебуваючи поблизу приміщення піцерії «Дядя Піца», що по вул. Лесі Українки, 59 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні двох ударів кулаком руки в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді рани слизової оболонки верхньої губи справа, що згідно висновку експерта №431 від 15.05.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від чого він впав на землю, після чого ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногами в ділянку тулуба, та обшукавши кишені одягу потерпілого, відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Леново А269і», вартістю 476,67 грн., в якому знаходились дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС Україна», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, флеш-картка «microSD», марки «GOODRAM», об`ємом 4 Гб, вартістю 68,33 грн., на рахунку сім-картки «МТС Україна» були кошти в сумі близько 70 гривень, пачку цигарок «Бонд», вартістю 15 гривень, грошові кошти в сумі 20 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 650 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суду дав показання, що дійсно 12.05.2017 близько 04.40 год., знаходячись поблизу приміщення піцерії «Дядя Піца», що по вул. Лесі Українки, 59 м. Луцька, наніс потерпілому кілька ударів в обличчя, від яких останній впав на землю, після чого наніс йому ще декілька ударів ногами по тулубу. В подальшому, обшукав кишені потерпілого та викрав у нього мобільний телефон, цигарки, гроші.
Не заперечує, що саме від його дій, потерпілий отримав зазначені у висновку експерта тілесні ушкодження, окрім того, не заперечує кількості та локалізації нанесених ударів.
На даний час збитки частково відшкодовані на суму 545 гривень, зокрема, потерпілому ОСОБА_6 повернуто викрадене майно. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. На даний час збитки йому відшкодовані частково, усі викрадені речі повернуто, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має. Щодо міри покарання покладався на погляд суду.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим його винність у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, є особою молодого віку зі статусом дитини-сироти, збитки потерпілому ОСОБА_6 відшкодовані частково, останній будь-яких претензій до нього не має, на суворому покаранні не наполягав, однак, зважаючи на особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення, що згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, повторно вчинив кримінальне правопорушення в період відбуття іспитового строку, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.71, 70 ч.4 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві та при матеріалах провадження.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Апеляційного суду Волинської області від 22.06.2017 1 місяць позбавлення волі, визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2018 1 місяць позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попереднім тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 12.05.2017, тобто з моменту затримання.
Речові докази :
- мобільний телефон марки «Леново», з акумуляторною батареєю та флеш-карткою «micro SD», що переданий на зберігання потерпілому, залишити законному володільцеві ОСОБА_6 ;
- два оптичні диски з відеозаписом проведення слідчого експерименту залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 35 (тридцять п`ять) коп.. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1