АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1142/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
затриманого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2018 року клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації задоволено.
Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , 2011.1983 року народження, застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Строк тимчасового арешту ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання, 11 год. 00 хв. 18 липня 2018 року.
Конвоювати та утримувати ОСОБА_7 вирішено в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» .
Строк дії ухвали визначено до 11-00 год. 26 серпня 2018 року.
В разі закінчення вказаного строку тимчасового арешту та не надходження запиту про видачу ОСОБА_7 , вирішено звільнити його з-під варти негайно.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , як захисник затриманого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді від 20.07.2018 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з відсутністю підстав для його обрання.
В обґрунтування зазначила наступне. При зверненні прокурора з вказаним клопотанням, для встановлення особи затриманого не було надано оригіналу чи копії дактилоскопічної карти. В результаті перевірки дактилоскопічної картки, що була заповнена на ОСОБА_7 в Російській Федерації і карти, що заповнена була в Харківському НДЕКЦ віл 20.07.2018 встановлено збіг відбитків пальців рук. Відбитки пальців у ОСОБА_7 було відібрано всупереч його волі, без присутності захисника та понятих, які б могли засвідчити належність відбитків саме ОСОБА_7 . Особу ОСОБА_7 перевірити належним чином суд не міг, оскільки у нього відсутній паспорт або інший документ, що засвідчує особу, а ті документи, що надав прокурор і відомості, що в них значяться, визнати достовірними не можна, у зв`язку з ненаданням оригіналів для дослідження та огляду слідчому судді. Неможливо встановити джерело їх дослідження і ідентичність оригіналу, оскільки відсутні будь-які візуючи написи, відтиски печаток відповідальних осіб чи органів. Доказів протилежного суду не надано. Також наявні розбіжності у даних Інтерполу стосовно особи розшукуваної особи, оскільки там значиться ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 та є розбіжності щодо злочинів, які він вчинив. Вказані суперечності щодо місця народження особи, а також відсутність в матеріалах розшукового повідомлення Інтерполу фотографії розшукуваного та дактилоскопічної картки, а також суперечностей щодо кваліфікації злочинів, відсутні будь-які підтвердження актуальності розшуку за даними Інтерполу. Вважає, що відповідно до ст.ст. 5,6,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі від 04.11.1950, ст. 61-1 Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року , ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, Постановою Пленуму ВСУ № 16 від 08.10.2004 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаний з екстрадиціями, слідчий суддя повинен був відмовити прокурору в задоволенні клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, затриманого та захисника, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні компетентних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «б,в» ч. 4 ст. 162 та п.п. «ж,з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, у зв`язку з чим його оголошено у міжнародний розшук.
Рішенням судді Залізнодорожнього районного суду м. Хабаровськ, Російської Федерації від 29.04.2009 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку. Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_7 на території Російської Федерації, відповідають ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України і передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року. Строки давності притягнення до відповідальності за які, згідно ст. 49 КК України, не закінчилися.

18.07.2018 о 17-00 годині, у порядку ст. 208, 582 КПК України, було затримано Громадянина ОСОБА_7 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації.

19.07.2018 прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , обґрунтовуючи його тим, що компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «б,в» ч. 4 ст. 162 та п.п. «ж,з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації. Відповідно до вимог ст.ст. 582, 583 КПК України просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2018 року задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації, передбачених п.п. «б,в» ч. 4 ст. 162 та п.п. «ж,з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочинам за ч. 2 ч. 3 ст.185 КК України. Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_7 на території Російської Федерації, відповідають ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України і передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року. Строки давності притягнення до відповідальності за які, згідно ст. 49 КК України, не закінчилися.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Відповідно до підп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.

Тимчасовий арешт передбачає взяття особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину за межами України, під варту на строк, визначений КПК, - до сорока діб або міжнародним договором України (наприклад, ч. 1 ст. 62 Конвенції СНД 1993 р. встановлений інший строк - один місяць), до отримання запиту про видачу (екстрадицію). Закінчення максимального строку тимчасового арешту та відсутність запиту про видачу цієї особи є підставою для негайного звільнення особи з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.
Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.

У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи як зазначено у ст. 16 даної Конвенції. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

Україна ратифікувала вказану Конвенцію, є її Стороною, а відповідне національне законодавство є узгодженим з цією Конвенцією.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування тимчасового арешту відповідає вимогам ст.ст. 1,2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст. 583 КПК України та п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що враховуючи тяжкість покарання за вчинені ОСОБА_7 злочини, а також наявність рішення судді Залізнодорожнього районного суду м. Хабаровськ, Російської Федерації від 29.04.2009 про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку наявні підстави, визначені ст.583 КПК України, для застосування тимчасового арешту, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з моменту його затримання і до 26 серпня 2018 року

Посилання захисника на той факт, прокурором не доведено особу затриманого, не підтверджені матеріалами справи. Прокурором для розгляду клопотання було надано копію паспорту затриманого і документи, які містять дані про вчинення ним злочину на території іноземної держави та обрання стосовно нього запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_7 відхилити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -