Справа № 467/316/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000189 від 26 травня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Поляна, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, працюючого оператором очисних споруд в Комунально-побутовому підприємстві «Світанок», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 02 березня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені постановою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 26 травня 2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на мотоциклі МТ-10, який перебуває в користуванні ОСОБА_6 , до водойми неподалік с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області та впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно викрали чотири оцинковані листи загальною вагою 100 кг, що належали потерпілому ОСОБА_7 , якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 340,00 грн.

Крім того, 03 березня 2016 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені постановою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 26 травня 2016 року, приїхали на мотоциклі МТ-10, який перебуває в користуванні ОСОБА_6 , до водойми неподалік с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області та впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно викрали залізну трубу та залізну раму від тракторного причепу загальною вагою 270 кг, які належали потерпілому ОСОБА_7 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 918 грн. 00 коп.

Таких висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному та показав суду, що в 2016 року, точного часу та дати не пам`ятає, він прийшов додому до ОСОБА_6 , де на той час вже перебувала особа, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені постановою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 26 травня 2016 року. Вони запропонували йому поїхати до ставка, який знаходиться на відстані приблизно 4-5 км від с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області та забрати звідти оцинковані листи. Вони повідомили йому, що там знаходиться вагончик, який ніким не охороняється. Кому належить цей вагончик він не знав і знайомі йому не повідомляли, запевнивши його, що він покинутий. Приїхавши на мотоциклі до ставка, він побачив зарослий бур`янами вагончик, обшитий оцинкованими листами. ОСОБА_6 викручував саморізи, а він разом з особою, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені постановою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 26 травня 2016 року, відривали їх від скловати та складали на мотоцикл. Після цього всі разом поїхали в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, де здали листи на металобрухт, отримавши за них 340,00 грн., які поділили порівну між собою.

Вранці наступного дня, він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та особою, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені постановою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 26 травня 2016 року, також вирішили забрати металеву раму від тракторного причепу та металеву трубу, які знаходились біля вагончика неподалік с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області. Також поїхали туди на мотоциклі, забрали та здали на металобрухт в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину) та наслідків, що настали.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх, з правовою кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення також згодний.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

-висновок експерта № 275 від 15 квітня 2016 року, відповідно до якого загальна середня вартість чотирьох оцинкованих листів загальною вагою 100 кг, вилучених за фактом крадіжки майна в с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області станом на березень 2016 року могла становити 340,00 грн., загальна середня вартість залізної труби та залізної рами від тракторного причепу загальною вагою 270 кг, вилучених за фактом крадіжки майна в с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, станом на березень 2016 року могла становити 918,00 грн.;

-довідка № 51-2904216/48009 від 29.04.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є не судимим в силу ст. 89 КК України;

-довідку Арбузинської ЦРЛ № 01-607-10 від 04 травня 2016 року, з якої слідує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;

-довідку Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області № 168 від 19 березня 2016 року відповідно якої до складу сім`ї ОСОБА_4 входить мати ОСОБА_9 , 1955 року народження;

-характеристику, видану Садівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області № 167 від 29 березня 2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 не працює, порушень громадського порядку не допускав, до адміністративної відповідальності не притягувався, з сусідами і односельчанами має дружні стосунки.

Надані стороною обвинувачення постанову про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 04 березня 2016 року, розписку ОСОБА_7 , постанову про призначення товарознавчої експертизи від 13 квітня 2016 року суд розцінює як такі, що підтверджують допустимість інших доказів, зокрема, висновку експерта № 275 від 15 квітня 2016 року.

Сторона захисту, в свою чергу, надала, а суд в судовому засіданні дослідив довідку, видану 30 березня 2018 року № 15 за підписом директора та головного бухгалтера КПП «Світанок», згідно якої ОСОБА_4 працює в Комунально-побутовому підприємстві «Світанок» на посаді оператора очисних спору з 05 грудня 2017 року і по теперішній час, а також характеристику з місця роботи обвинуваченого, з якої слідує, що він зарекомендував себе з позитивної сторони, виявив себе кваліфікованим робітником, стриманий, врівноважений, має авторитет серед трудового колективу, в колективі та побуті поводить себе гідно, в порушенні трудової дисципліни не відмічений.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, згідно правил ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, доведених перед судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд бере до уваги що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, працює, в силу ст. 89 КК України є несудимим; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, щире каяття обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує покарання, невстановленість обставин, що обтяжують його, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків із числа передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд переконаний, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Про можливість належної соціалізації та допустиму репутацію обвинуваченого свідчить характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Окрім вищевикладеного, суд ураховував досудову доповідь відносно обвинуваченого, складену та долучену до матеріалів кримінального провадження старшим інспектором Арбузинського МРВ з питань пробації.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішив за правилами ст. 100 КПК України.

Підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за правилами ст. 124 КПК України суд не убачає, оскільки доказів на підтвердження їх розміру сторона обвинувачення суду не надала, пояснивши, що ці витрати повністю відшкодовані в рамках іншого кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2018 року належить скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 127-129, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: 4 (чотири) оцинковані листи, залізну трубу та раму від тракторного причепу, які передані на зберігання ОСОБА_7 залишити останньому, як законному володільцю.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2018 року, - скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1