н/п 1-кс/640/7004/18
"10" липня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
09.07.2018 ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, у якому просив скасувати арешт з автомобіля марки OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та передати вказане майно йому на відповідальне зберігання, зберігання автомобіля буде проводити в гаражі № НОМЕР_4 поблизу будинку за адресою м. Святогорськ вул. Островського (Івана Мазепи), 48, зобов`язуючись надати автомобіль на першу вимогу до суду чи слідчому.
На обґрунтування клопотання зазначив наступне.
Вказав, що він є власником вищевказаного автомобіля. Автомобіль йому потрібен для побутових потреб, оскільки це єдиний засіб існування і доходу, та він позбавлений можливості користуватися своєю власністю, ніяких протиправних дій по відношенню до вказаного автомобіля він не здійснював та закон не порушував. Також вказав, що експертизи у кримінальному провадженні вже проведені.
Про дату, час та місце розгляду клопотання ОСОБА_3 повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, 10.07.2018 надав до суду заяву, у якій вказав, що клопотання про скасування арешту майна підтримує, та просив його розглядати без його участі (а.с.11).
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_4 та слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилися (а.с.10). 10.07.2018 до суду від слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Вказав, що проти задоволення заяви не заперечує, всі необхідні експертизи проведені, необхідності в проведенні слідчих дій з вказаним майном немає (а.с.12).
Посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170 ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий вказував, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначений транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (за ст. 290 КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Крім того, вказував, що враховуючи, що вузлові агрегати вказаного транспортного засобу піддавались змінам не заводським способом, проте свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу з зазначенням кустарно зміненого номера кузова не є підробленим, то у органу досудового розслідування існують достатні підстави вважати, що у вказане свідоцтво внесені неправдиві відомості, тобто встановлені ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 366 КК України, та воно є предметом зазначених кримінальних правопорушень, зберегли його сліди та здобуті внаслідок зазначених кримінальних правопорушень.
Також зазначав, що враховуючи, що номер двигуна зазначеного транспортного засобу змінений, то існують достатні підстави вважати, що його було угнано, тобто здобуто внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, тобто є предметом вказаного кримінального правопорушення, зберегло його сліди та здобуто внаслідок зазначеного злочину.
Слідчий зазначав, що зазначений транспортний засіб може бути використано з метою забезпечення цивільного позову, поданого законним власником зазначеного транспортного засобу, який незаконно позбувся права користування ним.
Слідчий вказував, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений автомобіль OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ОСОБА_7 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 16.11.2016 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а у період часу з 20:00до 21:24 години.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2016 вказане клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на автомобіль марки OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку; накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 визначено спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси». Місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , визначенл Київський ВП ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (а.с.19-22).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Кримінальне провадження триває понад 1 рік 7 місяців, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру; цивільний позов не заявлено.
Як зазначає слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , на теперішній час у вказаному кримінальному провадженні всі необхідні експертизи проведені, необхідності в проведенні слідчих дій з вказаним майном немає (а.с.12).
Однак, як вже зазначалося, автомобіль марки OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте під час вилучення перебував під керуванням ОСОБА_3 .
На підставі викладеного вище, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з вказаного автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, однак, враховуючи наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з покладення на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Змінити місце зберігання автомобілю марки OPEL CALIBRA номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та передати його на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з покладенням на ОСОБА_3 обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
У задоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1