Справа № 676/1859/17
Провадження № 1-кп/676/55/18
Категорія п.4 ч.2 ст. 115 КК України
ВИРОК

Іменем України

4 жовтня 2018 року м. Кам`янець Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області у складі суду присяжних : головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Колибаївка, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, матері неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , 2008 року народження, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої за п.4 ч.2 ст. 115 КК України,

встановив:
ОСОБА_9 19 січня 2017 року у проміжок часу з 22 по 24 годину у приміщенні кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході суперечки на побутовому ґрунті, через тривалі неприязні відносини, умисно, протиправно і з особливою жорстокістю позбавила життя свою матір ОСОБА_12 .

Так, за вказаних обставин ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки таких дій і бажаючи смерті матері ОСОБА_12 , тобто діючи умисно, звалила потерпілу на підлогу міцно схопивши її за руки і спричинивши тілесні ушкодження в вигляді дев`яти плямистих синяків на тильні поверхні правого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча в верхній та середній третинах, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізовувати умисел на позбавлення життя потерпілої, ОСОБА_9 взявши в руки сокиру, з особливою жорстокістю почала наносити численні удари в область голови ОСОБА_12 та по руках потерпілої.

Діючи жорстоко, ОСОБА_9 за вказаних обставин, стала умисно наносити сокирою численні удари у життєво-важливий орган - по голові ОСОБА_12 , яка будучи особою похилого віку не могла чинити адекватного опору і за таких обставин ОСОБА_9 нанесла сім умисних ударів рублячою частиною сокири в область голови, спричинивши тілесні ушкодження в вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритих переломів лобної, тім`яної та скроневої кісток справа з переходом лінії перелому на кістки основи черепа (пірамідку правої скроневої кістки), травматичного крововиливу між твердою мозковою оболонкою та речовиною головного мозку в проекції тім`яної долі справа та скроневої долі справа (70мл.), розриву твердої мозкової оболонки справа, руйнування, забою речовини головного мозку на рівні лобної долі справа на боковій поверхні, з розповсюдженням на праву скроневу долю головного мозку, травматичного крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції лобної, тім`яної та скроневої долі головного мозку справа, крововиливу в м`які тканини голови в лобно-тім`яно-скроневі ділянки справа, рани в лобній області справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з направленням раньового каналу справа-наліво зверху-вниз, рани в лобній області справа з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в лобно-тім`яній ділянці справа з направленням раньового каналу справо-наліво, рани в тім`яній ділянці справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з надрубом зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в тім`яній області справа з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з надрубом зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок правої тім`яної кістки з проникненням в порожнину черепа, з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в області скроневої ділянки справа з переходом на праву вушну раковину з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в виличні області справа, яка проникає до виличної кістки з ушкодженням тіла виличної кістки вигляді надрубу з направленням раньового каналу справа-наліво, зверху-вниз, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і мають прямий причинний зв`язок зі настанням смерті і від яких ОСОБА_12 померла близько 2 години 20 січня 2017 року.

При цьому, за вказаних обставин ОСОБА_9 , діючи жорстоко, що виразилось у заподіянні великої кількості тілесних ушкоджень та спричиненні ОСОБА_12 нестерпного болю, ОСОБА_9 маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця умисно нанесла рублячою частиною сокири двадцять шість ударів в область голови та обох рук ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження в вигляді п`яти ран в задньому відділі тім`яної області зліва, в потиличній області справа косо розташованих на 8 та 2 години відповідно годинникового циферблату з направленням раньових каналів ззаду наперед, трьох ран на долоневій поверхні лівої кисті на рівні возвишення великого пальця, на рівні між п`ятою та четвертою, четвертою та третьою п`ясними кістками з направленням раньових каналів спереду назад, одинадцяти поверхневих ран на передній поверхні лівого передпліччя в верхній, середній та нижніх третинах з направленням раньових каналів спереду назад, семи ран поверхневого характеру на тильній поверхні правої кисті на рівні 1 п`ясної кістки на рівні проксимальної фаланги 2 пальця, на рівні основної фаланги 1 пальця на рівні нігтьової фаланги 1 пальця, на тильній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині з направленням раньових каналів ззаду-наперед, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Після нанесення численних ударів по голові та руках ОСОБА_12 , ОСОБА_9 намагалась приховати сліди злочину та інсценувати природну смерть ОСОБА_12 . Так, ОСОБА_9 прибрала місце злочину, вимила кров на місці події, перенесла знаряддя злочину, помила ОСОБА_12 , переоділа її та перетягнула в спальню кімнату, де залишила біля ліжка помирати.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 близько 2 години ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в спальній кімнаті зазначеного будинку, а ОСОБА_9 , впевнившись, що остання мертва, стала повідомляти всім про нібито природну смерть ОСОБА_12 , хоча насправді умисно і жорстоко позбавила життя матір, шляхом несення сокирою тридцяти трьох ударів в область голови та рук ОСОБА_12 .

За таких обставин ОСОБА_9 умисно і протиправно заподіяла смерть іншій людині, тобто вчинила вбивство з особливою жорстокістю - кримінальне правопорушення, передбачене п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 вину не визнала дала показання про те, що повернувшись о 21-22 год. 19 січня 2017 року додому вона застала матір в калюжі крові, біля неї лежала закривавлена сокира. Вона подумала, що мати сп`яніла і розбила ніс, тому підняла матір, помила і переоділа в чистий одяг та положила в іншу кімнату. Коли мила то побачила рублене вухо та інші дрібні рани, але не придала цьому уваги.

При цьому, вона забруднила свій одяг в кров матері. Сокира також була в крові, тому вона переставила це знаряддя під стіл. Матір перетягнула в іншу кімнату, накрила ковдрою. Далі, вона прибрала в будинку кров, а закривавлений одяг матері кинула в пральну машину. Після цього, о 23 год. намагалась кудись телефонувати, а о 2 годині виявила, що мати мертва, тому телефонувала до тітки, сина, першого чоловіка матері, але так і не додзвонилась. Зранку о 6 -8 год. вона зателефонувала до ОСОБА_8 і повідомила, що ОСОБА_12 померла. Далі, пішла до фельдшера ОСОБА_13 , щоб той дав довідку про смерть для поховання. На думку обвинуваченої її матір вбили особи з якими вона могла розпивати алкогольні напої, або онуки - Квятковські, які зацікавлені в тому щоб їм залишився будинок.

Свідчення обвинуваченої є неправдивими, вони спростовані сукупністю доказів, які суд присяжних дослідив у судових засіданнях і які доводять, що вбивство вчинено обвинуваченою. Свідчення обвинуваченої є суперечливими, не відповідають об`єктивним даним, така версія висунута нею з метою применшити свою роль у вчиненому та з метою хоч якось пояснити беззаперечні докази сторони обвинувачення. Поведінка ОСОБА_9 після злочину відповідала поведінці винної особи, яка знищувала сліди вбивства. Так, ОСОБА_9 пояснювала, що нібито о 21:30 19 січня 2017 року виявила матір на підлозі в кухні в калюжі крові, а поруч лежало знаряддя злочину сокира. При цьому, ОСОБА_9 , як пояснила вона ж в суді, нібито не здогадалась про вбивство, не стала викликати поліцію чи медичну допомогу, а відразу стала прибирати кров, перенесла сокиру, зняла з матері закривавлений і порубаний одяг, помила її. Така поведінка не є характерною для невинної людини, яка виявила закривавлену близьку людину. Відчуваючи невинуватість, ОСОБА_9 мала б зберегти сліди злочину, терміново викликати поліцію, медичну допомогу, покликати сусідів на допомогу. Проте, дії ОСОБА_9 свідчили, що вона намагалась приховати дійсну причину смерті ОСОБА_12 . Для цього, вона при дзвінку потерпілій ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_14 «холодна» і померла. Далі, свідку ОСОБА_13 вона повідомила, що її мати - ОСОБА_12 нібито впала і вбилась, при цьому щоб приховати труп від експертизи, стала вимагати у фельдшера довідку для поховання. Перебуваючи на місці злочину, ОСОБА_9 так і не викликала поліцію, про вбивство повідомили свідки. Аналіз таких даних, дає суду прийти до висновку, що ОСОБА_9 вчинила вбивство матері, а її поведінка після злочину викрила її.

Суд враховує і те, що на досудовому слідстві ОСОБА_9 також применшувала свою роль у вбивстві і на слідчому експерименті намагалась переконати слідчого, що в ході конфлікту з матір`ю втратила свідомість, перебувала в якомусь емоційному стані, і прийшла до пам`яті лише коли вчинила вбивство і побачила наслідки своїх дій (т.1а.с. 241-244). Разом з тим, її свідчення на слідчому експерименті також є неправдивими, адже висновком судово-психіатричної експертизи №42 від 23 лютого 2017 року доведено, що ОСОБА_9 на момент скоєння злочину була осудною, тобто здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, цим висновком спростовано доводи ОСОБА_9 про те, що вона втратила свідомість і прийшла до тями, коли вчинила вбивство, адже в час вчинення злочину вона не перебувала в будь-якому емоційному стані, який міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання (т.2 м.д.с.а.с. 11-13).

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачена ОСОБА_9 є її племінницею, а вбита ОСОБА_12 була її рідною сестрою. 20 січня 2017 року після 8 год. ОСОБА_9 зателефонувала до неї і повідомила, що ОСОБА_12 померла - «холодна», не подає ознак життя, на що вона відповіла, щоб та викликала лікаря. Далі, вона приїхала на місце події і побачила поліцію, а коли зайшла в будинок то побачила, що її сестра ОСОБА_12 лежить на підлозі мертва, під головою була подушка на якій була кров. Хто міг вбити ОСОБА_12 їй не відомо. Вона не вірить, що вбивство вчинила ОСОБА_9 .

Свідчення потерпілої ОСОБА_8 підтверджують, що ОСОБА_9 намагалась скрити обставини вбивства, вона повідомляла рідних виключно про природну смерть вбитої, хоча достовірно знала істинну причину смерті.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він працює фельдшером у с.Вільховець. 20 січня 2017 року о 9-10-й год. до нього прийшла ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння і попросила довідку про смерть матері. ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_12 годину тому впала і забилася. Коли свідок прийшов на місце події до ОСОБА_12 , то вона лежала на підлозі на правому боці, одяг на ній був цілий, він бачив в кімнаті на бетонній підлозі вимиті сліди крові, у потерпілої також були вимиті від крої руки, на тілі були сліди насильницької смерті -рани. Про виявлення вбивства він повідомив у поліцію. Оглядаючи труп, він зрозумів, що смерть ОСОБА_12 наступила приблизно за 6 год. до його приходу, тіло вже було достатньо холодне. Обстановка на місці свідчила про вбивство: підлога була вимита від крові, руки трупа були вимиті від крові, на чолі були садна, одяг був цілий, тіло було помите і холодне. На місці він зрозумів, що ОСОБА_9 причетна до вбивства, вона вимагала довідки для поховання і говорила йому неправду про час і причину смерті. Свідку відомо, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 часто конфліктували, ворогів у ОСОБА_12 не було, жила вбита скромно, цінних речей у неї не було, вона не була конфліктною людиною, проте, інколи випивала. Обвинувачену ОСОБА_9 , свідок характеризував негативно, він повідомив, що обвинувачена не займалась дитиною, вона не створила умов для проживання і навчання дитини, через це він був ініціатором того, щоб над дитиною обвинуваченої встановили опіку, що і сталося у липні 2016 року.

Свідчення цього свідка підтверджують, що ОСОБА_9 вчинила вбивство, він підтвердив, що поведінка ОСОБА_9 не була характерною для особи, яка втратила близьку людину, навпаки, у будь-який спосіб ОСОБА_9 намагалась приховати сліди злочину, вимагала довідки для поховання, знищувала сліди злочину, вигадала причину смерті від падіння, зазначала невірний час смерті. Викладене викриває ОСОБА_9 , як особу, котра вчинила вбивство.

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що була сусідкою обвинуваченої та вбитої ОСОБА_12 . Свідок підтвердила суду, що безпосередньо перед вбивством, увечері 19 січня 2017 року бачила як ОСОБА_9 одна йшла по вулиці в сторону, де проживала разом з матір`ю, будь-яких сторонніх осіб, автомобілів в той вечір і вночі свідок біля житла ОСОБА_12 не бачила. Також свідок підтвердила, що ОСОБА_9 часто жорстоко поводилась з матір`ю. ОСОБА_12 не мала ворогів, вона не володіла цінностями, а тому, сторонні особи не мали причин для її вбивства.

Свідчення ОСОБА_15 дають суду підстави вважати, що окрім обвинуваченої ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_12 в житлі вбитої після 19 год. 19 січня 2017 року нікого не було.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , першими прибули на місце вбивства зранку 20 січня 2017 року, їм ОСОБА_9 також повідомила неправду - про нібито природну смерть матері. При цьому, інших сторонніх осіб на місці вбивства не було, будь-яких версій про вбивство ОСОБА_9 їм не висувала, не просила допомоги у становленні винних осіб, які вчинили вбивство, навпаки обвинувачена намагалась приховати від свідків рани на тілі вбитої, а тому накрила труп ковдрою.

Так, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 20 січня 2017 року зранку близько 9-ї год. до нього зателефонувала дружина (потерпіла) і повідомила, що телефонувала ОСОБА_9 і сказала, що потрібно прийти. Він разом з ОСОБА_17 прийшли до ОСОБА_12 і виявили, що остання мертва. В дворі інших сторонніх осіб не було. В дворі він бачив сліди крові, але не придав цьому увагу. ОСОБА_9 в цей час знаходилася також в будинку, але в іншій кімнаті, вона нічого не намагалась пояснити.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_17 , якому обвинувачена часто допомагала доглядати грядки. Свідок повідомив, що ОСОБА_9 і потерпіла ОСОБА_8 повідомили його, що померла ОСОБА_12 . Разом з ОСОБА_16 він прийшов до обвинуваченої, ОСОБА_9 молилась в своїй кімнаті і повідомила їм, що мати померла. ОСОБА_12 була мертвою, її тіло було вкрите ковдрою тому тілесних ушкоджень він не розгледів. Він запитував у ОСОБА_9 чи вона викликала поліцію і та повідомила, що не викликала. Далі, покликали фельдшера ОСОБА_13 , який оглянув тіло і повідомив поліцію.

У суді обвинувачена ОСОБА_9 намагалась перекласти свою вину на родину ОСОБА_18 , вона вважала їх причетними до вбивства, проте, таку версію сторони захисту у суді спростовано показами свідків та інформацією оператора зв`язку, якою зафіксовано, що в час вчинення злочину на місці події Кв`ятковських не було.

Так, свідок ОСОБА_19 пояснив, що вбита ОСОБА_12 була його бабусею, а ОСОБА_9 його рідною тіткою. За день до вбивства, тобто 19 січня 2017 року о 9-11 год. він провідував бабусю, вона скаржилася йому на те, що ОСОБА_9 б`є її, вимагає переписати заповіт на будинок. Свідку відомо, що між обвинуваченою та ОСОБА_12 був тривалий конфлікт через житло, половину якого бабуся переписала на його матір. Свідок негативно характеризував ОСОБА_9 , як агресивну та неадекватну, коли випивала. Свідок підтвердив, що ОСОБА_12 тримала сокиру, яка стала знаряддям злочину, нею потерпіла рубала дрова.

Свідок ОСОБА_20 у суді повідомила, що про вбивство бабусі вона дізналася зранку 20 січня 2017 року від сусідів. Свідок вважає, що ОСОБА_9 вбила бабусю через житло, ОСОБА_12 заповіла будинок на двох дітей, тобто на ОСОБА_9 та на її матір, хоча обвинувачена хотіла бути одноосібним власником. Свідку відомо, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 були бійки, бабуся постійно скаржилась, що ОСОБА_9 погрожує вбивством. 18 січня 2017 року в період часу з 14-ї год. по 16-ту год. вона провідувала ОСОБА_12 , бабуся просила її не залишали, так як ОСОБА_9 реально погрожувала вбивством. Свідок ОСОБА_20 позитивно характеризувала ОСОБА_12 стверджувала, що ворогів у бабусі не було, інших підстав для вбивства не було. Після огляду місця події на руках та голові ОСОБА_12 бачила тілесні ушкодження, сліди крові.

ОСОБА_22 , колишній зять вбитої ОСОБА_12 , підтвердив у суді , що до вбивства ОСОБА_9 постійно конфліктувала з ОСОБА_12 , обвинувачена вимагала щоб будинок був переписаний тільки на неї.

Отже, свідки ОСОБА_18 заперечили причетність до злочину, вони підтвердили, що між обвинуваченою та потерпілою існував тривалий та постійний конфлікт через заповіт. Одночасно, свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які за версією ОСОБА_9 могли бути причетні до вбивства, у час вчинення злочину перебували у м.Кам`янець-Подільському, що об`єктивно підтверджується дослідженою у суді інформацією оператора зв`язку «КиївСтар» з роздруківками з`єднань абонентів НОМЕР_1 ( ОСОБА_19 ) та НОМЕР_2 ( ОСОБА_20 ) (т.4а.с.195-196, т.5 м.д.с.а.с. 8-22).
Кв`ятковські у суді стверджували, що ОСОБА_12 за життя часто скаржилась їм на ОСОБА_9 , яка погрожувала вбивством, інших причин для вбивства ОСОБА_12 не було. Підстав не довіряти цим свідкам немає, їх свідчення підтвердили сусіди вбитої та інші свідки у цій справі, яким не відомі будь-які інші причини для вбивства потерпілої.

Сусіди вбитої ОСОБА_12 також знали про тривалий конфлікт потерпілої з ОСОБА_9 , вони позитивно характеризували потерпілу, як неконфліктну та небагату людину, причин для її вбивства у сторонніх осіб не було.

Сусіди вбитої, свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у суді стверджували, що ОСОБА_9 часто ображала свою матір ОСОБА_12 , била її. ОСОБА_23 часто чула крики в них, ходила і їх розбороняла. Свідкам відомо, що причиною конфліктів був тривалий спір про те, що ОСОБА_9 хотіла бути одноосібним власником будинку, хоча ОСОБА_12 заповіла половину житла і іншій дочці. Свідок ОСОБА_24 підтвердив, що безпосередньо перед вбивством 19 січня 2017 року близько 19-й год. до нього приходила ОСОБА_9 і хотіла купити горілки. Сторонніх осіб він не бачив.
Сусідка ОСОБА_25 підтвердила у суді, що ОСОБА_12 часто їй жалілася на ОСОБА_9 , остання погрожувала потерпілій вбивством, вимагала щоб вона переписала будинок на неї.
Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 19 січня 2017 року, незадовго до вбивства, у нього вдома була ОСОБА_9 , яка розпивала спиртне і пішла додому о 19-20 год.
Свідок ОСОБА_27 в день вбивства особисто бачив, що конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 загострився. Так, він пояснив в суді, що часто допомагав ОСОБА_12 , приходив до неї рубати дрова. 19 січня 2017 року о 14-й год. прийшов до потерпілої і побачив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розпивали спиртне, при цьому, ОСОБА_9 скандалила, вона вдарила кілька разів по обличчю пристарілу ОСОБА_12 . Побувши декілька хвилин він покинув їх житло. Таким чином, свідок ОСОБА_27 підтвердив, що безпосередньо перед злочином між обвинуваченою та потерпілою ОСОБА_12 був конфлікт.

Сину обвинуваченої, свідку ОСОБА_28 не відомі обставини справи, але він підтвердив, що мати та бабуся вживали спиртне та конфліктували через заповіт на житло.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що потерпіла колись була його дружиною. Чи телефонувала вночі о 2 год.24хв. 20 січня 2017 року йому ОСОБА_9 він не пригадав, оскільки з просоння міг не придати значення цьому дзвінку. Про вбивство він довідався згодом від зятя. Разом з тим свідок підтвердив, що йому належить телефон номер НОМЕР_3 . Оператором зв`язку зафіксовано вихідний дзвінок від ОСОБА_9 , з`єднання між абонентами і факт розмови тривалістю 55 секунд. Тобто, свідчення ОСОБА_9 про неможливість зателефонувати є неправдивими.

Експерт ОСОБА_30 підтвердив у суді свої висновки. Він пояснив, що 20 січня 2017 року був на місці події з слідчими, а пізніше проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_12 . На місці вбивства він бачив сліди приховування злочину, вимиту підлогу, переодіту ОСОБА_12 . При проведенні експертизи було встановлено неспівпадіння ран і пошкоджень одягу. Було встановлено, що ОСОБА_12 померла не відразу, всі тілесні ушкодження були спричинені їй в період часу з 23-ї по 24 год. 19 січня 2017 року, а смерть наступила від 2-ї до 4 год. 20 січня 2017 року. Тобто, всі тілесні ушкодження були прижиттєвими, а тому потерпіла відчувала біль, незважаючи на те, що перебувала у середньому стані алкогольного сп`яніння. Тілесні ушкодження на руках ОСОБА_12 свідчили, що потерпіла захищалась при нанесенні їй ударів сокирою, всі вони були прижиттєві і коли потерпіла була при свідомості. Кров яка була під трупом свідчила про те, що потерпіла була жива. Удари, які нанесені потерпілій були спричинені з силою, достатньою для підняття сокири і нанесення нею удару. Внаслідок ударів по голові відбулось руйнування головного мозку від рублячої частини. В область голови було спричинено не менше 7-ми ран (ударів). Удари наносилися хаотично в область голови, по руках, якими потерпіла захищалась, на руках були рубані рани.

Спеціаліст ОСОБА_31 спростував доводи ОСОБА_9 про те, що оператором зв`язку тарифікуються і фіксуються як з`єднання дзвінки з моменту першого гудка. Виклики без підняття трубки фіксуються оператором як виклик з нульовою тривалістю розмови. Спеціаліст ОСОБА_31 також підтвердив, що дзвінки на короткі номера в поліцію «102» та в швидку медичну допомогу «103» є безкоштовними і здійснюються незалежно від наявності коштів у абонента, а у випадку їх набору обов`язково фіксуються оператором зв`язку. Спеціаліст підтвердив, що о 2 год. 5хв, о 2 год. 6хв. та о 2 год. 24хв. абонент НОМЕР_4 (номер ОСОБА_9 ) телефонував і йому відповіли, розмови тривали відповідно 52, 38 та 55 секунд.
Викладене спростовує доводи ОСОБА_9 , яка стверджувала, що виявивши о 2 год 20 січня 2017 року ОСОБА_12 , яка померла, вона намагалась зателефонувала в поліцію, на швидку медичну допомогу та свідкам по справі, проте, не змогла додзвонитись.
Водночас, з інформації оператора зв`язку ПрАТ «КиївСтар» слідує, що 19 по 20 січня 2017 року ОСОБА_9 перебувала за місцем проживання у с.Вільховець, оскільки її дзвінки здійснювались через найближчі базові станції оператора встановлені поруч у с.Гаврилівці Кам`янець-Подільського району та у м.Хотин Чернівецької області (т.4а.с.195-196, т.5 м.с.п.а.с. 8-22).Перебування у місці вчинення злочину у суді також підтвердили допитані у суді свідки, сусіди обвинуваченої.

З дослідженої у суді інформації, яку зафіксував і надав суду оператор зв`язку також слідує, що 20 січня 2017 року: 1) о 2 год. 5хв, відразу ж після настання смерті ОСОБА_12 та безпосередньо після вбивства, ОСОБА_9 телефонувала свідку ОСОБА_32 на номер НОМЕР_5 і розмовляла з ним 52 секунди; 2) о 2 год. 6хв. ОСОБА_9 телефонувала до колишнього співмешканця ОСОБА_33 на номер НОМЕР_6 і розмовляла з ним 38 секунд; 3) о 2 год. 24хв. ОСОБА_9 телефонувала до свідка ОСОБА_29 на номер НОМЕР_7 і розмовляла з ним 55 секунд (т.4а.с.195-196, т.5 м.с.п.а.с. 8-22). Аналогічне слідує і з оглянутого в суді речового доказу телефону «Нокіа 300» та протоколу слідчого, яким також зафіксовано ці дані (т.1 м.д.с.а.с. 126). Отже, ОСОБА_9 виявивши смерть потерпілої стала телефонувати знайомим, мала з ними певні розмови. У випадку, якщо ОСОБА_9 мала б намір врятувати життя матері, вона б обов`язково знайшла можливість викликати поліцію, швидку медичну допомогу, місцевого лікаря. Проте, обвинувачена діяла з метою позбавити життя матір і приховати сліди злочину, а тому цього не зробила.
Одночасно інформацією оператора зв`язку ПрАТ «КиївСтар» спростовується версія ОСОБА_9 про причетність онуків Кв`ятковських до вбивства. Встановлено, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 19-20 січня 2017 року в час вчинення вбивства перебували у м.Кам`янець-Подільському, де їх фіксували відповідні місцеві бази станцій оператора зв`язку (т.4а.с.195-196, т.5 м.с.п.а.с. 8-22).

Вина ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_12 доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, висновками експертиз, документами, речовими доказами, інформацією яку зафіксував оператор зв`язку.

Так, протоколом огляду місця події встановлено, що місцем злочину було житло потерпілої приміщення кухні у будинку АДРЕСА_1 .

На території біля будинку було виявлено вилиту рідину (воду) бурого кольору, яка візуально подібна до вилитої у сніг води з кров`ю, тобто, води після прибирання житла. На бетонних сходах які вели до житлового будинку та на снігу також виявлені плями рідини буро-червоного кольору схожі на кров. За 0,7 м від краю стіни під гіллям виявлено губку, яка містила на собі рідину буро-червоного кольору схожу на кров. Навпроти руків`я на придворній планці дверей виявлені замерзлі сліди речовини буро-червоного кольору. В закритій веранді будинку виявлено біле відро, яке зовні та з середини містило сліди буро-червоного кольору схожі на кров. В кімнаті під дерев`яною тумбою виявлено сокиру, яка містила на собі сліди буро-червоного кольору схожі на кров. На вішаку знаходилася чорна жіноча куртка ОСОБА_9 , передня частина і рукави якої містили на собі плями буро-червоного кольору. На холодильнику виявлено вологу губку, на якій виявлено шматки волосся, кров. Вказані речі було вилучено.
В кухні виявлений слід взуття, який залишений речовиною темно-бурого кольору. В іншій кімнаті виявлено сліди взуття залишені речовиною темно-бурого кольору. При вході знаходився стіл, на якому були попільнички з недопалками, в яких виявлено два недопалки, які містили на собі сліди буро-червоного кольору.
В пральній машинці, в якій знаходилася жіноча жилетка, яка в верхній задній та передній частині промокнута рідиною буро-червоного кольору та в задній правій частині як зовнішній поверхні були ряд рубаних гострокутних пошкоджень тканини.
При вході в спальну кімнату було виявлено вимиті плями буро-червоного кольору, на дверному полотні виявлено дрібні краплі рідини бурого кольору. Навпроти дверей в спальну кімнату на боковій частині шафи є плями рідини буро-червоного кольору схожої на кров, навпроти дверей від змитої плями був слід волочіння з цієї кімнати в напрямку спальної кімнати.
Навпроти входу в кімнату у ящику для прання, виявлено покривало, яке забруднене речовиною буро-червоного кольору схожою на кров. Під покривалом знаходилися джинси , які на передній поверхні, мали змиті плями буро-червоного кольору. Ці сліди злочину також вилучено слідчими органами в ході огляду місця події
З правої сторони спальної кімнати від входу, між двома ліжками на підлозі на подушці з кров`ю було виявлено труп ОСОБА_12 , який лежав на підлозі, прикритий двома ковдрами коричневого. Голова та тулуб до сідниць лежали на подушці білого кольору, яка прилегла до тулуба зліва просякла бурувато-коричневою речовиною на ділянці неправильно подовгуватої форми коричневого кольору розміром 62х29 см. Кінцівки трупа були випрямлені вздовж тулуба. Труп одягнутий в одяг : кофта шерстяна сірого кольору, застібнуті всі ґудзики по передній поверхні, кофта синтетична блакитного кольору, блуза синтетична білого кольору, штани напівшерстяні чорного кольору, по передній поверхні штани з плямами бурувато-коричневого кольору. Взуття синтетичне сірого кольору. Шкірні покриви трупа були сірого кольору, трупні плями помірно виражені, синюшно-фіолетові розташовані на задній поверхні тулуба при натисненні на них зникали та проявлялись через 18-19 хв. Трупне заклякання добре виражене у всіх трупних м`язів. Під час поверхневого огляду виявлено ушкодження в лобній області з права в скроневій ділянці з права в тім`яній ділянці з права в задньому відділі скроневої ділянки з права на передній поверхні правої вушної раковини п`ять ран подовгуватої форми відносно з рівними краями. Рани проникають до кісток склепіння черепа. На долоневій поверхні лівої кисті на рівні возвишення великого пальця в другому між пальцевому проміжку на тильній поверхні першого пальця правої кисті на рівні дистальної головки основної фаланги першого пальця на тильній поверхні другого пальця правої кисті на рівні проксимальної фаланги в середній третині на рівні другого фалангового суглобу виявлено три рани з відносно рівними краями.
Отже, під час огляду місця вбивства слідчі органи зафіксували місце вбивства на кухні з вимитою плямою крові і знаряддям злочину сокирою, слідами змитої крові, слідами взуття, сліди волочіння трупа з кухні до кімнати де виявлено труп ОСОБА_12 , переодітий одяг з слідами крові і рубаними пошкодженнями тканини, сліди прибирання і приховування злочину. Знаряддя злочину, речові докази та труп слідчі органи вилучили з місця події. Тобто, слідчі під час огляду виявили обстановку характерну для вбивства вчиненого сокирою, вони вилучили тіло потерпілої з ознаками насильницької смерті, відшукали знаряддя злочину (сокиру) та виявили сліди волочіння і крові на одязі як вбитої так і на одязі обвинуваченої, який вона переоділа. Місце події також зафіксували на фото-таблицях, які є невід`ємною частиною протоколу слідчої дії (т.1м.Д/С а.с.12-39, т.4а.с.132-139).

Під час затримання 20 січня 2017 року у ОСОБА_9 також було вилучено взуття, одяг, мобільний телефон Нокіа -300 з сім картою оператора зв`язку КиївСтар НОМЕР_8 (т.1м.Д/С а.с.93). З вказаного телефону ОСОБА_9 після вбивства, після настання смерті ОСОБА_12 о 2 год. телефонувала до свідків та розмовляла з ними. З`єднання абонентів зафіксовано оператором зв`язку.

Вина обвинуваченої доводиться висновками експертиз, які суду присяжних представила сторона обвинувачення.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 20 січня 2017 року при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлені слідуючі тілесні ушкодження:

1) ушкодження групи «А»:

- відкриті переломи лобної, тім`яної та скроневої кісток справа з переходом лінії перелому на кістки основи черепа справа (пірамідку правої скроневої кістки);

- травматичний крововилив між твердою мозковою оболонкою та речовиною головного мозку в проекції тім`яної долі справа та скроневої долі справа (70 мл);

- розрив твердої мозкової оболонки справа;

- руйнування, забій речовини головного мозку на рівні лобної долі справа по боковій поверхні, з розповсюдженням на праву скроневу долю головного мозку;

- травматичний крововилив в м`яку мозкові оболонки головного мозку в проекції лобної, тім`яної та скроневої долів головного мозку справа;

- крововилив в м`які тканини голови в лобно- тімяно -скроневій ділянках справа;

- перша рана в лобній області справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з направленням раньового каналу справа, наліво, зверху вниз;

- друга рана в лобній області справа з направленням раньового каналу справа наліво;

- третя рана в лобно- тім`яній ділянці справа з направленням раньового каналу справа наліво;

- четверта рана в тім`яній ділянці справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з надрубом зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки направленням раньового каналу справа наліво;

- п`ята рана в тім`яній області справа з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з надрубом зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок правої тім`яної кістки з проникненням в порожнину черепа, з направленням раньового каналу справа наліво;

- шоста рана в області скроневої ділянки справа з переходом на праву вушну раковину з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з направленням раньового каналу справа наліво;

- сьома рана в виличній області справа яка проникає до виличної кістки з ушкодженням тіла виличної кістки у вигляді надрубу з направленням раньового каналу справа, наліво, зверху вниз;

Тілесні ушкодження вказані в групі «А» в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті ОСОБА_12

2) ушкодження групи «Б»:

- п`ять ран в задньому відділі тім`яної області зліва, в потиличній області справа косо розташованих на 8 та 2 години відповідно годинникового циферблату з направленням раньових каналів ззаду наперед;

- три рани на долоневій поверхні лівої кисті на рівні возвишення великого пальця, на рівні між п`ятою та четвертою, четвертою та третьою п`ясними кістками з направлення раньових каналів спереду назад;

- одинадцять поверхневих ран на передній поверхні лівого передпліччя в верхній, середній та нижній третинах з направленням раньових каналів спереду назад;

- сім ран поверхневого характеру на тильній поверхні правої кисті на рівні 1 п`ясної кістки на рівні проксимальної фаланги 2 пальця, на рівні основної фаланги 1 пальця на рівні нігтьової фаланги й пальця, в проекції проксимальної фаланги 2 пальця зі сторони повернутої до 1 пальця, на тильній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині з направленням раньових каналів ззаду наперед.

Тілесні ушкодження вказані в групі «Б» в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень які приводять до короткочасного розладу здоров`я, які не мають прямого причинного зв`язку із заступленням смерті ОСОБА_12 .

Вище вказані тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_12 вказані в групах «А» і «Б» могли утворитися внаслідок не менше тридцяти трьох разової дії предмета з гостро-рубячою поверхнею при житті потерпілої, в день настання смерті можливо в швидкій послідовності одне за одним.

3) ушкодження групи «В»:

дев`ять плямистих синяків на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча в верхній та середній третинах на трупі ОСОБА_12 могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо, при здавлюванні пальцями рук в день настання смерті потерпілої, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів лобної, тім`яної та скроневої кісток справа з переходом лінії перелому на кістки основи черепа справа (пірамідку правої скроневої кістки), травматичного крововиливу між твердою мозковою оболонкою та речовиною головного мозку в проекції тім`яної долі справа та скроневої долі справа (70 мл.), розриву твердої мозкової оболонки справа, руйнування, забій речовини головного мозку на рівні лобної долі справа по боковій поверхні, з розповсюдженням на праву скроневу долю головного мозку, травматичного крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції лобної, тім`яної та скроневої долів головного мозку справа, чисельних ран в області голови, яка привела до розвитку набряку стискання речовини головного мозку, набряку легенів про що свідчать тілесні ушкодження вказані в описуючій частині висновку експерта, дані судово-гістологічної експертизи.

Смерть ОСОБА_12 , за висновком експерта, наступила за 10-16 год. назад від моменту проведення судово-медичної експертизи трупа, а від моменту нанесення ушкоджень ОСОБА_12 до моменту настання смерті пройшло кілька годин.

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 виявлено наявність етилового спирту (винного) алкоголю в кількості 1,92%о. Вказана концентрація етилового (винного) алкоголю в крові трупа ОСОБА_12 при житті умовно відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Здатність до активної дії ОСОБА_12 в момент нанесення їй ушкоджень, захищатися, закривати голову руками в момент нанесення її гостро-рубячим предметом ударів в область голови, не виключається про що свідчили чисельні ушкодження в області верхніх кінцівок.

Під час нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень в область голови та верхніх кінцівок гостро-рубячим предметом вона відчувала біль (т.1 м.д.с.а.с.139-143, 144, 145).

Висновком судово-медичної експертизи № 36 від 26 січня 2017 року доведено, що у обвинуваченої ОСОБА_9 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді 3-х синяків на передній поверхні верхньої третини лівого плеча, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, в області передньої, зовнішньої і задньої поверхонь лівого передпліччя, які утворилися при стисканні пальцями рук. Синяк в області лівої вилиці міг утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, а поверхнева рана на задній поверхні лівого стегна в верхній третині могла утворитися внаслідок дії предмету з ріжучою травмуючою поверхнею. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися біля 19-20 січня 2017 року і по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 м.д.с.а.с.135-136). Такі тілесні ушкодження свідчать, що ОСОБА_12 в ході боротьби і самозахисту могла спричинити ОСОБА_9 ці незначні тілесні ушкодження. Потерпіла не становила ніякої загрози для життя і здоров`я обвинуваченої , вона не спричинила їй тяжких серйозних ушкоджень.

Одночасно, виявлені на тілі ОСОБА_9 незначні легкі тілесні ушкодження у виді синяків та поверхневої рани, дають підстави суду зробити висновок, що кров`яних ран які б сильно кровили у обвинуваченої не було, а тому вся кров, яка виявлена на місці події, на переконання суду, належала потерпілій ОСОБА_12 .

Так, згідно висновків експертиз №№ 80, 90 та №91 від 20 та 24 січня 2017 року кров з трупа ОСОБА_12 та кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тобто їх кров цих за вказаними показниками є ідентичною (т.1 м.д.с.а.с.146,153,157). Проте, з врахуванням незначних тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та глибоких кров`яних просякнутих ран на тілі ОСОБА_12 , суд вважає, що висновками судово-медичних (імунологічних і цитологічних) експертиз доведено, що : 1) на двох фрагментах губок (об`єкти № 1,2), які вилучені під час огляду місця події 20 січня 2017 року виявлено кров ОСОБА_12 (т.1 м.д.с.а.с.161-162); 2) на тампоні марлевому зі змивами, які зроблені зі стінки шафи на місці вбивства (об`єкт № 1 з конверту №14), знайдена кров ОСОБА_12 (т.1 а.с.м.д.с. 176-177); 3) на відрі ( об`єкти № 1-13 ) вилученому з веранди господарства, знайдена кров ОСОБА_12 ( т.1 а.с.м.д.с. 186-187); 4) на шматку тканини з покривала (об`єкт № 1, сейф пакет №4346063), яке відшукано у корзині для білизни у житлі вбитої та обвинуваченої, знайдена кров ОСОБА_12 ( т.1 а.с.м.д.с. 191-192); 5) на правій і лівій лицевих поверхнях рукавів і основної частини курточки зимової, яка належала ОСОБА_9 і яка вилучена з вішаку при вході за дверима (сейф пакет НДКЦ 3255214 у об`єктах № 1-4, 6-19,22) знайдена кров ОСОБА_12 ( т.1 а.с.м.д.с. 196-198); 6) на передній лицевій поверхні правої половини джинсових штанах ОСОБА_9 (об`єкт № 1, сейф пакет №3265218), які відшукані у корзині для білизни у житлі вбитої та обвинуваченої, знайдена кров ОСОБА_12 (т.1 а.с.м.д.с. 202-203); 7) на правій частині дублянки зеленого кольору і на лицевій поверхні лівого рукава, яка вилучена у затриманої ОСОБА_9 (сейф пакет №4359448, об`єкти №15,18) знайдено кров ОСОБА_12 (т.1 а.с.м.д.с. 207-209); 8) у піднігтевому вмісті ОСОБА_12 та ОСОБА_9 найдена кров ОСОБА_12 (т.1.м.д.с.а.с. 213-215, 220--222); 9) на сокирі так і на сокирищі також знайдено кров потерпілої ОСОБА_12 (т.1.м.д.с.а.с. 227--230).

Висновки інших судово-медичних імунологічних експертиз, якими не встановлено слідів крові на кульчику і тампонах зі змивами вилученими 20 січня 2017 під час огляду домоволодіння обвинуваченої є неналежними доказами, оскільки не доводять обставин, які підлягають доказування, а тому ці висновки не беруться до уваги судом ( т.1 а.с.м.д.с. 166-167; 171-172; 181-182).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 45 від 19 грудня 2017 року доведено, що на зовнішній поверхні клаптя шкіри, вилученого з правої половини лобної ділянки голови трупа ОСОБА_12 , виявлено - одиночну глибоку, проникаюче-наскрізну рубану рану шкіри, яка нанесена частиною леза та «носком» чи «п`яткою» полотна клина досліджуваної теслярської сокири, так і відповідними частинами полотна клина, тобто частинами сокири що вилучена на місці події (т. № 4 м.с.п.а.с. 117-122).

Згідно аналогічного висновку медико-криміналістичної експертизи №49 від 27 грудня 2017 року, на жилеті потерпілої ОСОБА_12 , на лицевій поверхні її складових частин, виявлено двадцять три окремо-розташовані та згруповані між собою і умовно позначені №№ 1-23 рубані пошкодження ниток основи та утка тканини, з яких : одне, позначене № 1, рубане пошкодження, розташоване на верхній третині правої поли - є проникаюче-наскрізним, а інші двадцять два, позначені №№2-23, рубані пошкодження, розміщені на верхній третині лівої і правої половин спинки - непроникаючими. Зазначені рубані пошкодження тканини заподіяні складовими частинами полотна клина одного і того ж самого твердого рубля чого знаряддя - сокири (як частиною леза так «носком» чи «п`яткою» полотна клина), наданої для експертизи, яка вилучена під час огляду місця події 20 січня 2017 року ( т. № 4 м.с.п.а.с. 124-130).

Висновки медико-криміналістичних експертиз суд присяжних вважає належними та допустимими доказами, а доводи захисту про порушення порядку отримання цих доказів такі, що не ґрунтуються на вимогах ст. 290 КПК України. Так, в силу вимог ч.ч.11, 12 сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду; якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Встановлено, що стороні захисту після завершення досудового слідства було достовірно відомо про призначення 24 січня 2017 року слідчим і проведення експертом медико-криміналістичних експертиз, що слідує з відповідних постанов та протоколу про ознайомлення з матеріалами досудового слідства (т.2а.с. м.Д/С 37, т.1а.с. мД/С 231, 234). Проте, експертна установа не змогла виконати дослідження в строки досудового слідства, оскільки черговість аналогічних експертиз дозволяла виконати експертизу лише в грудні 2017 року. Отримавши висновки експертиз у січні 2018 року сторона обвинувачення відразу ж ознайомила сторону захисту з доказами отриманими під час судового розгляду, про що було складено відповідне повідомлення (т.4а.с.131 м. С/П). За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторона обвинувачення зловживала правом на збирання, подання і відкриття доказу висновків медико-криміналістичних експертиз, адже, до моменту їх отримання у січні 2018 року про ці висновки не було відомо ні прокурору ні стороні захисту. За викладених обставин, суд вважає ці висновки належними і допустимими доказами, а тому обґрунтовує ними вину ОСОБА_9 і відкидає доводи захисника про недопустимість цього доказу, як такого що нібито невчасно відкритий стороні захисту.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 42 від 23 лютого 2017 року доведено, що ОСОБА_9 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте така вада не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій вона хронічним психічним захворюванням, недоумством тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, в тому числі не перебувала в стані патологічного сп`яніння, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд вважає ОСОБА_9 осудною. Застосування примусових заходів медичного характеру вона не потребує. Доведено, що під час вчинення вбивства ОСОБА_9 не перебувала в будь-якому емоційному стані, який міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. На об`єктивність показань ОСОБА_9 може вплинути притаманне їй зниження особистості через алкоголізм ( т.2 м.д.с.а.с. 11-13).

Вина ОСОБА_9 доводиться оглянутими у суді речовими доказами.

Так, знаряддям злочину, яким спричинено описані вище тілесні ушкодження була сокира із дерев`яним топорищем, яка згідно протоколу вилучена на місці злочину відразу ж в день виявлення вбивства. Під час огляду, знаряддя злочину мало темно бурі плями схожі на суху кров, ним можна залишити колото-рублячі рани і пошкодження тканини. Розміри сокири та її властивості свідчили про можливість спричинення ними смертельних ран.

Оглядом одягу потерпілої - зимової желетки, встановлено масивну просякнуту пляму схожу на кров у місцях наближених до смертельних ран на голові та значні пошкодження тканини в цих місцях.

Оглядом білого господарського відра у суді встановлено, що в ньому були плями і залишки крові, які залишені після прибирання місця злочину.

Оглядом одягу ОСОБА_9 було встановлено, що на правій і лівій лицевих поверхнях рукавів і основної частини курточки зимової, вилученої у житлі, були плями крові; на передній лицевій поверхні правої половини джинсових штанах ОСОБА_9 також була велика вимита пляма крові; на правій частині дублянки зеленого кольору і на лицевій поверхні лівого рукава, яка вилучена у затриманої ОСОБА_9 , аналогічно знайдено кров.

Оглядом телефону Нокіа 300, який вилучений у затриманої ОСОБА_9 встановлено, що термінал має ІМЕІ НОМЕР_9 , у ньому була карточка НОМЕР_4 , оглядом журналу вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що о 2 год. 20 січня 2017 року з телефону було здійснено дзвінки, про які описано вище.

Особа вбитої ОСОБА_12 встановлена за офіційними документами, завірені копії яких долучені до справи (т.1а.с. м Д/С 122, 123).

Особа обвинуваченої ОСОБА_9 перевірена і встановлена за завіреною копією офіційного документу паспорту (т.1а м.Д/С 65-66).

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченої та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_9 у інкримінованому злочині та одночасно спростовують доводи захисту про невинуватість обвинуваченої.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і досліджених у суді доказах доводи сторони захисту про те, що дії ОСОБА_9 , за певних умов можуть містити склад злочину, передбачений ч.2ст.121 КК України. Судово-медичні експертизи якими зафіксовано тілесні ушкодження на потерпілій і обвинуваченій та висновки про стан сп`яніння потерпілої свідчать, що ОСОБА_9 не зазнала посягання, її життю нічого не загрожувало. Кількість ударів та місце їх нанесення, локалізація та механізм спричинення свідчать, що ОСОБА_9 діяла з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої. Дії обвинуваченої не виправдовує і та обставина, що потерпіла зловживали алкоголем і перед смертю перебувала в стані алкогольного спяніння, оскільки обвинувачена не мали будь-якої вагомої причини вчиняти вбивство. Потерпіла була особою похилого віку, за висновками експертиз вона була в стані алкогольного сп`яніння, з показань свідків слідує, що ОСОБА_9 мала фізичну перевагу і була сильнішою за ОСОБА_12 . Тобто, потерпіла не могла активно фізично протистояти обвинуваченій і загрози їй не становила. Суд вважає, що вчинення злочину не було викликано протиправною поведінкою потерпілої, оскільки вона не була конфліктною людиною.

Суд присяжних вважає, що настання смерті охоплювалось умислом ОСОБА_9 , адже будь-якої медичної допомоги після спричинених тілесних ушкоджень вона не надала і не мали наміру надавати. Встановлено, що ОСОБА_9 спричинила 33 удари рублячою частиною сокири, в тому числі сім ударів в область голови, а після цього, вона не вжила жодних заходів для надання медичної допомоги потерпілій, хоча мала змогу це зробити. Викладене свідчить, що обвинувачена свідомо бажала смерті потерпілій, а тому її дії містять ознаки саме умисного вбивства з кваліфікуючими ознаками. При цьому, суд присяжних виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, судом враховується локалізація ударів, які спричинені рублячою частиною сокири, нанесення їх з прикладанням сили, достатньої для перелому кісток черепу, розміщення їх у життєво важливих органах - на голові. Тобто,дії ОСОБА_9 містять всі ознаки умисного вбивства.

Суд вважає надуманими доводи обвинуваченої на досудовому слідстві про перебування її в якомусь особливому емоційному стані, через який вона втратила свідомість при вбивстві і який нібито знижував її здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою цього стану є сильне душевне хвилювання, що раптово виникає внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Сторона захисту цих обставин не довела. Ці доводи захисту напряму спростовані висновком судово-психіатричної експертизи.
Незважаючи на стан сп`яніння потерпілої ОСОБА_12 , будь-яких гальмівних процесів у центральній нервовій системі та зниження швидкості проведення нервових імпульсів у потерпілої не було, що підтвердив у суді судово-медичний експерт ОСОБА_34 . З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що потерпіла змогла захищатись руками у які попадали удари сокири. Тому, зважаючи: 1) на кількість та масивність виявлених під час експертизи трупа потерпілої тілесних ушкоджень; 2) здатність потерпілої до активних дій під час і після вбивства, суд вважає, що вбивство ОСОБА_12 супроводжувалося відчуттям потерпілої нестерпного фізичного болю, і потерпіла зазнала больових відчуттів не зважаючи на стан сп`яніння.

Позбавляючи ОСОБА_12 життя, ОСОБА_9 усвідомлювала, що завдає їй особливих фізичних страждань та нестерпного болю, шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, що прямо доводиться висновком судово-медичної експертизи. Спричинивши біля 33 ударів, в тому числі і 7 по голові, ОСОБА_9 залишила свою матір ОСОБА_12 помирати. Смерть потерпілої наступила не одразу, а через декілька годин, тобто обвинувачена залишила безпорадну матір помирати після нанесення значної кількості ударів в голову і по руках. Обраний спосіб позбавлення потерпілої життя потерпілої, механізм вчинення цих дій вказували на бажання ОСОБА_9 завдати особливих фізичних страждань ОСОБА_12 . Викладене утворює кваліфікуючу ознаку, передбачену п.4 ч.2 ст.115 КК України, тобто є вбивством, вчиненим з особливою жорстокістю.
Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд присяжних вважає, що дії ОСОБА_9 містять склад інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Згідно з приписом ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд провадиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Відповідно до ч.1ст.214 КПК України лише прокурор або слідчий вправі розпочати розслідування кримінального провадження. Отже, суд присяжних позбавлений можливості дати правову оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_9 , яка вчинила вбивство через тривалий конфлікт про спадкове майно будинок.

За таких обставин, суд присяжних кваліфікує дії ОСОБА_9 , як умисне вбивство тобто, протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, тобто злочин передбачений п. 4 ч.2 ст. 115 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_9 вчинила умисний особливо тяжкий злочин, в силу ст.89 КК України не судима (т1а.с. 67-71). Умисними діями обвинувачена позбавила життя матір, що само по собі є жорстоким вчинком. ОСОБА_9 посягнули на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Відповідно до ст.ст. 3 і 27 Конституції України , людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_9 знехтувала.
При визначенні покарання суд враховує особу винної, зокрема, що вона ніде не працювала, проживала за рахунок тимчасових заробітків.

За місцем проживання ОСОБА_9 негативно характеризувалась (т.1а.с.87). Негативно її характеризує і та обставина, що згідно рішення суду від 26 вересня 2016 року, через неналежну поведінку ОСОБА_9 у неї було відібрано дитину ОСОБА_35 2008 р.н. (т.1 м Д/С а.с.74).

ОСОБА_9 проживала з матір`ю, в с.Вільховець, її дорослі діти: син ОСОБА_28 1989р.н та дочка ОСОБА_36 1994р.н., проживають окремо, а неповнолітня донька ОСОБА_37 2008 р.н. у обвинуваченої відібрана за рішенням суду і виховується в інтернаті. Обвинувачена не перебувала на обліку у лікарів психіатра і нарколога, хоча згідно висновку судово-психіатричної експертизи виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено. Будь-яких медичних висновків про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 в момент вчинення злочину стороною обвинувачення не надано.

Суд позбавлений можливості вважати, що обвинувачена щиро покаялися, оскільки вона після вчинення злочину знищувала сліди злочину, вибачень і будь-яких відшкодувань для потерпілої пов`язаних з втратою рідної людини не зробила, про вчинене вона не жалкувала. На слідстві і в суді вона намагалися переконати суд у тому, що не вчиняла інкримінованого злочину. Потерпіла ОСОБА_8 хоч і подала до суду розписку про повне відшкодування їй матеріальної і моральної шкоди, проте, реально ОСОБА_9 жодних відшкодувань не вчиняла, а потерпіла цивільного позову не подавала (т.4а.с.140). Будь-якого щирого розкаяння чи жалю обвинувачена ОСОБА_9 не висловлювала. За таких обставин у суд відсутні підстави вважати, що ОСОБА_9 покаялась, чи сприяла у розкриті злочину. Потерпіла ОСОБА_8 у суді не вірила, що злочин вчинила ОСОБА_9 , тому не наполягала на суворому покаранні.

Наявність у обвинуваченої неповнолітньої доньки не є обставиною, яка визнається пом`якшуючою, оскільки дитина відібрана через неналежну поведінку ОСОБА_9 , ця обставина виключно характеризує склад сім`ї обвинуваченої та не свідчать про знижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого чи про меншу суспільну небезпеку особистості обвинуваченої.

Тобто, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не встановив, а сторони доказів на їх підтвердження не надали.

Наведені вище обставини у їх сукупності привели до висновку, що ОСОБА_9 становить підвищену небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим її слід позбавити волі на строк в межах санкції ч.2 ст.115 КК України, оскільки саме таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
З метою забезпечення виконання вироку, враховуючи, що обвинуваченій призначається покарання у виді позбавлення волі, їй слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. У строк відбуття покарання слід зарахувати термін ув`язнення з дня затримання і до дня набрання вироком законної сили. Оскільки ОСОБА_9 вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Арешт накладений на майно і речові докази згідно ухвали слідчого судді від 24 січня 2017 року слід скасувати (т.1 а.с.м. Д/С 115-116).

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.Долучені до справи дактилокарти, лазерний диск, слід зберігати в матеріалах справи. Дослідний трупний матеріал слід зберігати в ХОБ СМЕ до 2020 року включно.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд присяжних -

ухвалив :
ОСОБА_9 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання за п.4 ч.2 ст. 115 КК України у виді дванадцять років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 4 жовтня 2018 року, зарахувавши їй у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 20 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_9 обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Скасувати арешт накладений на майно і речові докази згідно ухвали слідчого судді від 24 січня 2017 року.
Речові докази: жіночу сережку з металу жовтого кольору повернути потерпілій ОСОБА_8 ; дві губки, пластикове біле відро, одинадцять спалених сірників, недопалки сигарет, пошкоджену жіночу жилетку ОСОБА_12 , шматок ковдри, марлеві тампони зі змивами, марлеві тампони зі змивами рук знищити; джинси, жіночу балонову куртку чорного кольору,зимові жіночі чоботи, жіноче зелене пальто, жіночу чорну шапку, мобільний телефон марки «Нокіа-300» повернути власнику ОСОБА_9 .

Знаряддя злочину - сокиру «Спарк» конфіскувати.
Речові докази: паперові конверти в яких знаходяться зрізки обох рук ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , дактилокарти ОСОБА_12 , лазерний диск на якому зафіксовано слідчий експеримент, лазерний диск з відеозаписом допиту підозрюваної ОСОБА_9 , диск з роздруківкою дзвінків ОСОБА_9 зберігати в матеріалах справи.

Дослідний трупний матеріал: один клапоть шкіри з голови ОСОБА_12 зберігати в архіві відділення СМК ХОБ СМЕ до 2020 року включно.
Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинувачена яка утримується під вартою, з дня вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.
Головуючий, суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області : ОСОБА_1

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області : ОСОБА_2

Присяжний:

ОСОБА_38 :

ОСОБА_39 : ОСОБА_5