Справа № 639/4779/18 1-кп/639/487/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові угоду про примирення та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001527 від 19.08.2018, згідно якого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маршанська, Тамбовської області РФ, громадянина України, без освіти, одружена, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, на підставі ст. 89 КК України не засуджена, мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд,

встановив :
ОСОБА_5 , 18 серпня 2018 року, приблизно о 16 - 45 год., маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом шахрайства, цілеспрямовано прибула до торгового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендує ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому ОСОБА_5 з метою втілення в життя свого злочинного задуму розробила інтелектуальну схему отримання незаконної вигоди шляхом обманну, а саме: в ході здійснення під виглядом проведення розрахунку за намір придбати будь- який товар, вона повинна була надати продавцю грошові кошти більшим номіналом за вартість товару з тим, щоб в подальшому заявити про невідповідність її потребам отриманих на решту грошових купюр та, свідомо розраховуючи на помилку торгівельного працівника, виникненню якої вона буде сприяти своєю поведінкою і надуманими вимогами, протиправно в подальшому заволодіти чужими грошовими коштами, збільшивши їх номінальну кількість у математичній прогресії, відмовившись від покупки товару.

Саме в той час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спочатку підійшла до раніше їй не знайомого продавця, ОСОБА_6 (вона ж одночасно є і ФОП « ОСОБА_6 »), якій надала грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, щоб під приводом того, що нібито вона хотіла купити два іграшкових мобільних телефони «Dinosaur», вартістю по 25 гри. кожен. У свою чергу, нічого не підозрюючи про злочинність її наміру ОСОБА_6 , отримавши від неї власноруч 500 грн., видала їй решту в сумі 450 грн. різними купюрами.

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, втілюючи в життя розроблену нею злочинну схему отримання незаконної наживи, отримала від продавця решту грошових коштів в сумі 450 гривень і, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, дістала з виданої їй решти грошової суми одну купюру номіналом 200 грн., а залишок в сумі 250 грн. згорнула та, діючи умисно, у шахрайський спосіб, вводячи в оману продавця ОСОБА_6 щодо тотожності отриманих нею грошових купюр, попросила останню дати їй взамін інші купюри.

У відповідь на це ОСОБА_6 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_5 , повіривши у правдивість слів останньої, не перевіряючи дійсну суму повернутих їй грошових купюр, поклала їх до каси, а потім знову добровільно видала з каси покупцю ОСОБА_5 450 грн., іншою кількістю та номіналом купюр.

Отримавши від ошуканого продавця грошові кошти ОСОБА_5 , бажаючи збільшити номінальну кількість грошових у математичній прогресії, свідомо розраховуючи на помилку торгівельного працівника, виникненню якої вона сприяла своєю поведінкою і надуманими вимогами, в подальшому протиправно повторила аналогічні дії щодо ОСОБА_6 , яка нічого не підозрювала, будучи ошуканою, довірливо ще два рази, не перераховуючи грошові кошти, передані їй ОСОБА_5 нібито в сумі 450 грн., а фактично значно менше, видавала останній із каси по 450 грн. кожного разу різним номіналом купюр.

Востаннє ОСОБА_5 , бажаючи досягти кінцевого злочинного результату, знову підійшла до ОСОБА_6 та, знову свідомо розраховуючи на помилку торгівельного працівника, виникненню якої вона сприяла своєю поведінкою і надуманими вимогами, діючи з метою протиправного заволодіння чужими грошовими коштами, збільшивши їх номінальну кількість у математичній прогресії, відмовившись від покупки товару, повернула ОСОБА_6 буцімто 450 грн., вимагаючи при цьому повернення їй грошових коштів, купюри номіналом 500 грн. У відповідь на це, введена в оману ОСОБА_6 , не перераховуючи, та, не перевіряючи наявність грошової суми в 450 грн., взяла від ОСОБА_5 надані нею гроші, а потім повернула їй грошову купюру номіналом 500 грн.

Таким чином ОСОБА_5 того ж дня в період приблизно з 16 год 45 хв. до 16 год. 50 хв., отримавши від введеної нею в оману ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 600 грн. шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його наслідки, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, виконала всі дії, які вважала за необхідне для заволодіння чужими грошовими коштами.

Після цього ОСОБА_5 , звернувши у зазначений спосіб вказані грошові кошти на свою користь, з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілій «ФОП ОСОБА_6 » майнової шкоди на загальну суму 600 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

30 серпня 2018 року в м. Харкові між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, завдана потерпілій шкода повністю відшкодована, обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодили покарання відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 провину в обсягу обвинувачення визнала повністю, разом із захисником просили суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання в мінімальних межах встановлених ч.1 ст.190 КК України з урахуванням того, що обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання в мінімальних межах встановлених санкцією статті.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди, просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про примирення від 30 серпня 2018 року, визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання.

За вказаних вище обставин підлягає скасуванню арешт накладений на речові докази по кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2018 року.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475, 477 КПК України, суд,

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення від 30 серпня 2018 року, що укладена в м. Харкові між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятисот десяти) гривень.

Скасувати арешт накладений на речові докази по кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2018 року, а саме грошові кошти в сумі 1200 гривень 55 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: грошові кошти в сумі 600 гривень, які знаходятьсмя в матеріалах кримінального провадження повернути потерпілій ОСОБА_6 , як законному власнику: грошові кошти в сумі 600 гривень 55 коп., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_5 , як законному власнику; 3 ДВД диски із відеозаписами, зберігати в матеріалах справи.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1