АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1350/17 Номер провадження 11-кп/786/290/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000826, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2017, за апеляційними скаргами прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

1) 13.11.1998 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.229-6 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Звільнився з місць позбавлення волі 28.03.2000 року умовно-достроково на 7 міс. 7 днів;

2) 06.11.2003 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

3) 16.08.2004 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 10.12.2012 року вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 17.04.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено засудженого в місця позбавлення волі;

5) 10.06.2013 року вироком Бериславського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 24 березня 2016 року по закінченню строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання вказано відраховувати з моменту фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язку не відлучатися з міста Горішні Плавні без дозволу прокурора або суду та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 25 липня 2017 року близько 15 год. 30 хв., маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 за допомогою ключа відчинив вхідні двері та проник до квартири АДРЕСА_3 та повторно таємно викрав телевізор марки «Rotex» вартістю 550 грн., мікрохвильову піч марки «Vitek» вартістю 620 грн. та DVD-програвач марки «Меридіан», який матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди загальною сумою 1170 грн.
В апеляційній сказі прокурор просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Будучи одруженим ОСОБА_8 участі у вихованні спільної дитини не приймає, не працює, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, у тому числі і тяжких, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість способу життя обвинуваченого.

Всупереч вимог КПК України, а саме ст. 374 КПК України судом у вступній частині вироку не вказані відомості щодо сімейного стану обвинуваченого та наявності чи відсутності на утриманні неповнолітніх дітей.

Посилається на неточності допущені судом у посиланні на судимості обвинуваченого, а саме в частині судимості 06.11.2003 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області, тоді як вирок ухвалювався Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

Просить призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок суду шляхом застосування до ОСОБА_8 статті 75 КК України при призначенні покарання.

При обранні покарання судом залишені поза увагою ряд обставин, що пом`якшують покарання.

На переконання сторони захисту, у справі наявні відомості й про інші обставини, що пом`якшують покарання, не зазначені у ч.1 ст. 66 КК України, зокрема характер стосунків між обвинуваченим та потерпілою, незначний розмір викраденого, що було відшкодовано потерпілій, потерпіла не бажала застосування такої міри покарання, як позбавлення волі до обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника та заперечував проти апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.
Всупереч доводів прокурора та захисника ОСОБА_7 , покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання. Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, а також сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування матеріальної шкоди, що визнав обставинними, які пом`якшують покарання.
На думку колегії суддів, застосування до ОСОБА_8 ст.75 КК України, не сприятиме його виправленню та попередження вчинення ним нових злочинів, так як відбувши покарання за попереднім вироком, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, та через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність.
Щодо доводів прокурора про наявність помилок у анкетних даних обвинуваченого, то вони є слушними, проте не є підставою для зміни або скасування вироку районного суду та підлягають виправленню шляхом ухвалення рішення про виправлення описки.
Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання хоча й за своїм видом та розміром є мінімальним, передбаченого санкціями ч.3 ст.185 КК України, проте є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно м`яким або суворим, а тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення більш тяжкого покарання або зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання за вчинене, про що поставлено питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3