Справа № 558/536/18
номер провадження 1-кп/558/73/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені 2 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Городище 2, Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

30 червня 2018 року приблизно о 10-й годині ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з подальшим продажем його як металобрухт іншим особам, з господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно для власника та інших сторонніх осіб, викрав металобрухт загальною масою 80 кг вартістю 5 гривень за один кілограм брухту чорних металів, на загальну суму 400,00 гривень, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд (продав), чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.

Крім того, 2 липня 2018 року приблизно об 11-й годині ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з подальшим продажем його як металобрухт іншим особам, з господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно для власника та інших сторонніх осіб, викрав металобрухт загальною масою 96 кг вартістю 4,70 гривень за один кілограм брухту чорних металів, на загальну суму 451,20 гривень, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.

Завдані збитки потерпілому ОСОБА_5 відшкодовані частково, шляхом повернення частини викраденого майна.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Зазначена кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла підтвердження під час судового розгляду даного провадження.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаних злочинів визнав та дав показання про те, що він виконував будівельні роботи у господарстві, що знаходиться поруч з господарством потерпілого. У господарство потерпілого ходили по воду. В той час він і побачив, що у господарстві потерпілого є старі металеві деталі до автомобіля та металеві господарчі речі. Він вирішив такі деталі та речі забрати і продати, як металобрухт. 30 червня 2018 року, це була субота, з господарства потерпілого він переніс у господарство в якому виконував будівельні роботи металобрухт, який потім завантажив у багажник свого автомобіля. Викрадений металобрухт завіз в смт. Демидівка, де здав на пункті прийому металобрухту. Всього було близько 80 кг металобрухту та йому за зданий металобрухт заплатили 360 гривень. Гроші витратив на придбання пального до автомобіля.

В понеділок, 2 липня 2018 року, близько 10-11 години він вирішив взяти металобрухт у господарстві потерпілого та знову пішов до господарства ОСОБА_5 , звідки переніс металобрухт до господарства в якому виконував будівельні роботи. Такий металобрухт хотів також продати. Викрадений ним 2 липня 2018 року металобрухт, цього ж дня, працівники поліції вилучили та повернули потерпілому.

У вчиненому розкаюється, просить призначити мінімальне покарання.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що він 2 липня 2018 року виявив викрадення з його старого господарства металевих деталей до транспортних засобів, які лежали на подвір`ї його господарства. Біля того місця, де лежали металеві предмети, він помітив на траві сліди від легкового автомобіля, що вели до сусіднього господарства. Оскільки в сусідньому господарстві працювали будівельники, це був ОСОБА_3 та ще один чоловік, то він до них підійшов і просив повернути викрадене. ОСОБА_3 заперечував причетність до викрадення металобрухту з його господарства, але у погребі сусіднього господарства та у багажнику автомобіля ОСОБА_3 він бачив металобрухт, що був викраденим з його господарства. У зв`язку з цим зателефонував у поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то із сусіднього господарства вилучили викрадені у нього металеві деталі. Частину металевих речей йому повернули.

Він бажає, щоб йому було повернуто усе викрадене чи відшкодовано вартість викраденого майна, з урахуванням того, що частина металевих деталей була придбана ним, як запчастини, а не як металобрухт, тобто за ціною деталей, що є значно вищою ніж ціна металобрухту. Якщо завдані збитки ОСОБА_3 не будуть відшкодовані, то він пізніше буде подавати до суду позовну заяву з вимогами відшкодувати завдані збитки.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується, крім показань обвинуваченого, потерпілого, протоколом огляду місця події від 2 липня 2018 року (а.с. 15-17), згідно якого під час огляду господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено місце, де знаходилися викрадені металеві предмети (частина трав`яного покриву з слідом на ґрунті від предмета великого розміру).

Як встановлено із змісту протоколу огляду місця події від 2 липня 2018 року з фототаблицею до нього (а.п. 27) під час огляду території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено металеві предмети (частину металевого троса, металевої труби, металеву тачку, металевий трос, три частини металевого троса, металеву трубу, металеві дверцята від печі, металеві ресори, металеве відро), що були викрадені з господарства потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколів огляду предмета від 10 липня 2018 року з фототаблицею до нього та від 12 липня 2018 року (а.п. 73-76, 80) об`єктом огляду є металевий бак, що був викрадений з господарства ОСОБА_5 .

Згідно акта зважування від 9 серпня 2018 року (а.п. 34) встановлено, що вага переданого за зберігання потерпілому ОСОБА_5 металобрухту становить 94 кг.

Відповідно до довідок ТзОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар» № 0507-124 від 5 липня 2018 року (а.п. 43), та № 0507-123 від 5 липня 2018 року (а.п. 43, 84) у червні 2018 року закупівельна ціна брухту чорних металів становила 5,00 гривень, а у липні 2018 року 4,70 гривень.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо часу, місця та обставин вчинення злочинів підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 7 серпня 2018 року (а.п. 98-103).

В судовому засіданні сторони судового провадження не ставили під сумнів достовірність досліджених доказів, не заявляли клопотань про виключення з числа доказів будь-якого з досліджених доказів.

За таких обставин, судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведено повністю, а дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Злочини, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину (а.п. 47, 48, 54, 55).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання; те, що злочини вчинені ним вперше, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого (а.с. 156-162), вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, на строк ближче до меншої межі, що встановлена Законом, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до вимог ст. 70 КК України.
Суд, вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Так, речовими доказами у кримінальному провадженні визнані 96 кг металобрухту та металевий бак вагою 8 кг, що були передані на зберігання власнику - потерпілому ОСОБА_5 .
Суд приходить до висновку про залишення вказаних речових доказів у володінні потерпілого.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 70, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: 96-ть кілограм металобрухту та металевий бак, що передані на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити у володінні останнього.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається із дотриманням вимог ст. 396 КПК України щодо її змісту.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .