АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/140/18 Справа № 174/99/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 08 лютого 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українка, громадянки України, маючої професійно-технічну освіту, не працюючої, не одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1.15.11.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавленні волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладанням обов`язків;

2.22.04.2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладанням обов`язків;

3.17.01.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ст.71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,

-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачена, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження,просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та пом`якшити призначене їй покарання.

В решті вирок обвинувачена не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачена зазначає, що має на утриманні двох малолітніх дітей, також має постійне місце проживання, професійно-технічну освіту.

В доповнені до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 просить зарахувати їй строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.03.2017 року до вступу вироку в законну силу.

Вказує на те, що суд першої інстанції помилково зарахував їй строк попереднього ув`язнення з 20.03.2017 року, оскільки строк тримання її під вартою розпочався 13.03.2017 року.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.03.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою суду усунуто описку та зазначено про зарахування строку попереднього ув`язнення з 13.03. 2017року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 , повторно, 03.02.2017 року близько 22.10 годин, знаходилась в себе вдома, за адресою: секція 14 кімната АДРЕСА_2 , де у останньої раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме кришок каналізаційних люків, які належать Комунальному підприємству «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Керуючись своїми корисливими мотивами, та реалізуючи свій єдиний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, 03.02.2017 року, близько 22.20 годин, ОСОБА_6 прийшла до другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на відстані 5 м. від вказаного під`їзду, впевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійняла чавуну кришку каналізаційного люку, після чого особистими зусиллями зняла її і поклала в заздалегідь принесену з собою ковдру, та перенесла до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, в цей же день тобто 03.02.2017 року, близько 22.30 годин, ОСОБА_6 продовжуючи знаходячись на відстані 10 м. від четвертого під`їзду, будинку АДРЕСА_3 , впевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійняла другу чавуну кришку каналізаційного люку, після чого особистими зусиллями зняла її та поклала до заздалегідь принесеної з собою ковдри. Далі ОСОБА_6 , усвідомивши, що самостійно викрасти вищевказані кришки каналізаційних люків вона не зможе, вирішила не повідомляючи про свої злочинні наміри використати допомогу інших осіб, а саме ОСОБА_10 , яка в той час проходила неподалік, при цьому завірила останню, що в покривалах знаходяться особисті речі.

Тобто, таким чином ОСОБА_6 діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу за допомогою ОСОБА_10 , яка не усвідомлювала злочинних намірів ОСОБА_6 , викрала майно, яке належить Комунальному підприємству «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме дві чавунні кришки каналізаційних колодязів (ін.№ 18545) вартістю 422,50 грн. за одну штуку, загальною вартістю 845,00 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникла, скориставшись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_6 , Комунальному підприємству «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, завдано матеріальний збиток на суму 845,00 грн.

Вислухавши суддю - доповідача,за відсутністю обвинуваченої, яка належним чином була повідомлена про дату та час розгляду провадження( наявна розписка обвинуваченої а.п.184 т.2) та її захисника, якого належним чином було повідомлено про дату та час слухання провадження а.п. 186 т.2),вислухавши думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, тоді як апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційної інстанцію не перевіряються.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи обвинуваченої викладені в апеляційній скарзі заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК ,суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.

Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ураховуючи ці положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань,підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання, здатні вплинуть на обрання судом певних йому виду і міри.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлено пом`якшуючу обставину щире каяття, з огляду на те, що розгляд кримінального провадження проводився у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК, що само по собі вказує на визнання обвинуваченою провини у обсязі пред`явленого обвинувачення.
Крім того, на адресу апеляційного суду Дніпропетровської області 14 травня 2015 року надійшло з Дніпропетровської установи виконання покарань №4 повідомлення, що засуджена ОСОБА_6 за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01. 2017 року, звільнена 11 травня 2018 року із УВП №4 по відбуттю терміну покарання за вказаним вироком.

25 травня 2018 року до апеляційного суду надійшла довідка, з якої убачається, що ОСОБА_6 звільнена з ДУ ДУВП №4 11 травня 2018 року по відбуттю строку покарання за вироком Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року за ч.1 ст. 186, 71 КК України до 1 року 2 місяці позбавлення волі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає можливим, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання, знизити призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, виключивши з вироку посилання на ч.1 ст. 71 про приєднання не відбутої частини покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року та зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України з 13 березня 2017 року по 03 жовтня 2017 року, оскільки по оспорюваному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 не обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На думку колегії суддів, таке покарання буде справедливим з точки зору відбуття покарання за попереднім вироком, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Таким чином, передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному та покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, тому апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст. 185 КК України до 1(один) року позбавлення волі.

Виключити з вироку посилання на ч.1 ст. 71 про приєднання не відбутої частини покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року та зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст. 72 КК України з 13 березня 2017 року по 03 жовтня 2017 року.

Строк покарання відраховувати з моменту виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11