Справа № 645/1893/17
Провадження №1-кп/645/124/18
УХ В А Л А
іменем України

24 липня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.
Ухвалою Фрунзенського районного суду Харківської області від 29.05.2018 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 29.07.2018 р.
У зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду справи до вказаного строку прокурор заявив про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи, що ризики, на які посилався прокурор, не доведені, ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не засуджений , має сім`ю та місце проживання в м.Харкові, за час перебування під вартою його стан здоров`я погіршується.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приймає до уваги правову позицію, викладену у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», згідно якої при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки судовий розгляд справи не завершено, що, враховуючи тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому тяжкому злочині, у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи, що об`єктом посягання протиправних дій є здоров`я особи, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, враховуючи положення ст. 183 КПК України, суд вважає, що на даний час відсутня можливість обрання більш

м`якого запобіжного заходу щодо даної особи, оскільки такі заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про врахування даних про особу обвинуваченого, зокрема, щодо його соціальних зв`язків, вже були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу в період досудового розслідування, а нових даних, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк не більше 60 діб, що відповідає положенням ч. 1 ст. 197 КПК України.

Продовжуючи застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає розмір застави, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 132, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 199, 315 КПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.09.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя