УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3959/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
21 травня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.05.2018 року,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що законних та обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 не має, поведінку підозрюваного, який єдиний з усіх підозрюваних підкорився законній вимозі працівників поліції, не чинив опору та не мав при собі зброї, особу підозрюваного, сімейний стан та перебування на утриманні у останнього чотирьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, які можуть вважатися достатнім стримуючим фактором від порушень з боку підозрюваного.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу просив скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_10 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.07.2018 року. Вказує, що при винесенні рішення судом не взято до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки зареєстрований та проживає в іншій області, незаконно впливати на свідків, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не встановлено місце знаходження предмету, з якого здійснювались постріли в напрямку працівників поліції.
Заслухавши доповідача,прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо прокурор чи слідчий доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 суддею було досліджено матеріали провадження та доводи захисту, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження та встановлена поведінка підозрюваного, який єдиний з усіх підозрюваних підкорився законній вимозі працівників поліції, не чинив опору та не мав при собі зброї, особу підозрюваного, сімейний стан та перебування на утриманні у останнього чотирьох малолітніх дітей, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, які можуть вважатися достатнім стримуючим фактором від порушень з боку підозрюваного.
З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав для зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою про що просить прокурор, немає.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.05.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: