ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/58/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України.

Головуючим у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчується 20 жовтня 2017 року.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на нього зобов"язань, які визначені попередніми ухвалами суду, пославшись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили застосувати тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_8 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_9 , заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на особисте зобов"язання, зазначивши, що обвинувачений за час домашнього арешту не порушував покладених на нього зобов"язань. Крім того, зауважив, що ОСОБА_9 є людиною похилого віку та має поганий стан здоров?я. Також ОСОБА_9 має намір працевлаштуватись, однак не може цього зробити, у зв?язку з тим, що обмежений обов"язками.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду під головуванням судді ОСОБА_10 за клопотання потерпілої ОСОБА_7 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 було змінено з особистого зобов`язання на домашній арешт, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, зокрема до 24.11.2017 року.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі, в тому числі, до 12 років.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості та підвищену суспільну небезпечність інкримінованих йому правопорушень та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши строк дії запобіжного заходу.
Крім того, на даний час судове провадження не розпочато, потерпілі та інші учасники кримінального провадження не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних осіб.

Доводи захисника з приводу того, що обвинувачений сумлінно виконує покладені на нього обов`язки і є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід - особисте зобов"язання, не є переконливими для суду, та не може бути безумовною підставою для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки сама по собі не свідчить про відсутність наведених ризиків. Що стосується наміру обвинуваченого ОСОБА_9 працевлаштуватись, колегія суддів вважає, що встановлені обмеження ніяким чином не обмежують його в цьому праві.

Таким чином, мета та підстави, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зменшилися та не перестали існувати.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк дії додаткових обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 , що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 194, 195, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та строк покладених на нього обов"язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю, строком на два місяці, тобто до 16 грудня 2017 року включно.

Ухвалу суду направити для виконання органу національної поліції за місцем проживання обвинуваченого Управління поліції в Шевченківському районі Головного управління національної поліції в м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: