АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №: 621/1768/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/790/1189/18 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі осіб, які можуть претендувати на власність оспорюваного майна, за умови належного їх повідомлення прокурором, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 07 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення слідчого судді районного суду.
Ухвалою слідчого судді вказаного суду прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на квартиру, за матеріалами кримінального провадження №0000289 від 13 04 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (а.с.93-96).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор звернулася до апеляційного суду із скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія», та накласти арешт на вказану квартиру.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 04 2018 року, у зв`язку із заявою ОСОБА_7 про зловживання повноваженнями реєстратором відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.367 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено, що незважаючи на те, що на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом договору іпотеки між ОСОБА_7 та АКБ «Правекс-Банк», накладено арешт Фрунзенським ВДВІ ХМУЮ, у зв`язку із припиненням сплати зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_7 , державний реєстратор із порушенням вимог чинного законодавства здійснив перереєстрацію права власності на ТОВ ФК «Довіра та гарантія».

Звертаючись з клопотанням про арешт вищевказаного майна, слідчий посилався на його відповідність критеріям, передбаченим ст.98 КПК України та необхідність його збереження, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ТОВ ФК «Довіра та гарантія» може відчужити вищевказану квартиру, яка набута ним у власність, можливо, за рахунок службової недбалості державного реєстратора.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя посилався на те, що прокурором не доведено необхідність накладення арешту на вказану квартиру, оскільки на момент розгляду клопотання підозра у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України нікому не пред`явлена, цивільний позов не заявлений, відомості про спричинення матеріальної шкоди інтересам держави або іншим особам відсутні, у наданих до суду матеріалах не обґрунтована можливість використання вказаного майна як доказу саме за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вказує, що матеріали вищевказаного кримінального провадження направлено на експертизу до ХНДІСЄ ім.Бокаріуса, для визначення вартості квартири та встановлення розміру істотної шкоди у вказаному кримінальному провадженні. Висновок експерта по даній справі щодо істотної шкоди у вказаному кримінальному провадженні є необхідним для пред`явлення державному реєстратору підозри у вказаному кримінальному правопорушенні, для дотримання вимог положень ст. 276 та ст.277 КПК України.

Крім того, прокурор вказує, що накладення арешту є необхідним для запобігання спробам відчуження вказаної квартири ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та необхідністю потреб досудового розслідування з метою забезпечення доступу до житла експерта.

На думку колегії суддів, такі доводи прокурора заслуговують на увагу, а рішення слідчого судді районного суду є поспішним, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови районного суду, при вирішенні питання про накладення арешту на квартиру по даному кримінальному провадженню, суд не звернув увагу на положення п.п. 3.2.2.3 3.2.2.6 Договору іпотеки між ОСОБА_7 та АКБ «Правекс - Банк» (а.с. 21-25), з яких вбачається, що в разі реалізації квартири, буде утруднене повернення вказаної квартири належному власнику, чим буде заподіяна значна матеріальна шкода.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла не була належним чином повідомлена про вартість набуття іпотеко держателем предмету іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На думку колегії суддів, арешт вказаного майна, у даному випадку, необхідний для забезпечення прав потерпілої та надання їй можливості, у випадку наявності обвинувального вироку суду щодо державного реєстратора, скасувати незаконні реєстраційні дії державного реєстратора, пред`являючи цивільний позов та повернути собі у власність квартиру, яка, можливо, через службову недбалість державного реєстратора перейшла у власність ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

Із представлених матеріалів справи, а також доводів прокурора, наданих у судовому засіданні, вбачається, що майно, зазначене у клопотанні слідчого, відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України, а необхідність накладення арешту на майно достатньо обґрунтована та аргументована.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає прийняте районним судом рішення поспішним та приходить до висновку про скасування ухвали слідчого судді та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , а на даний час, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія», шляхом позбавлення права та заборони її відчуження та розпорядження нею, без заборони користування вказаною квартирою, із зазначених вище підстав.

Керуючись ч.2 ч.6 ст.9,ст.7, 171, 172, ст.ст.392, 404, 405, ч.3ст.407, 418, 419, 422, 423,424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 07 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту по кримінальному провадженню №0000289 за ч.1 ст.367 КК України на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , а на даний час, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія», що докладно зазначено в клопотанні слідчого та в ухвалі суду першої інстанції від 20 07 2018 року, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт по кримінальному провадженню №000289 за ч.1 ст.367 КК України на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , а на даний час, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія», що докладно зазначено в клопотанні слідчого та в ухвалі суду першої інстанції від 20 07 2018 року, шляхом позбавлення права (в порядку ч.1 ст.170 КПК України) та заборони його відчуження та розпорядження ним, без заборони користуватися вищезазначеним майном.

Копію даної ухвали направити прокурору процесуальному керівнику для організації її виконання.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий Судді