Кримінальне провадження № 629/1640/18
Номер провадження 1-кп/629/296/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000479 від 13 березня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючого у ФОП « ОСОБА_5 » водієм, одруженого, який має на вихованні малолітню доньку 2016 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-15.09.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
-18.08.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 28.08.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 82 КК України, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.08.2014 року, з заміною на виправні роботи на відбутий строк 1 рік 3 місяці 26 днів, з утриманням в дохід держави 20% заробітку; 25.09.2015 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання у вигляді виправних робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 березня 2018 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на вчинення повторної крадіжки чужого майна. Діючи умисно з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вигляді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_4 таємно викрав з поверхні комоду каблучку виготовлену із золота 585 проби, вагою 3,11 грамів, вартістю 2011 гривень 17 копійок, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , та розпорядився нею на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він із вищою освітою, працює у ФОП « ОСОБА_5 » водієм, одружений, має на вихованні малолітню доньку 2016 року народження, раніше судимий: 15.09.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; -18.08.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 28.08.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 82 КК України, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.08.2014 року, з заміною на виправні роботи на відбутий строк 1 рік 3 місяці 26 днів, з утриманням в дохід держави 20% заробітку; 25.09.2015 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання у вигляді виправних робіт; на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 04.06.2018 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства середній.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєнні злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реальної ізоляції від суспільства з застосуванням до нього ст. ст. 75, 76 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.
По справі є судові витрати, а саме: витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №1390 від 21.03.2018 року у розмірі 286 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України; повідомляти Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1390 від 21.03.2018 року у розмірі 286 гривень 00 копійок на користь держави (Код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу: Держава).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: каблучку виготовлену із золота 585 проби, вагою 3,11 грамів - вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 , згідно зберігальній розписці від 13.03.2018 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1