Справа № 589/2866/18
Провадження № 1-кс/589/1388/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого Шосткинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000990 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням в межах кримінального провадження № 0000990 від 28.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, про арешт майна: двух карток «ПриватБанку», а саме карта універсальна НОМЕР_1 та картка Gold НОМЕР_2 ; барсетки чорного кольору, шкіряної, на блискавці на два відділення, вилучених під час огляду місця події 28.06.2018.
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий вказує, що в провадженні Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000990 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. Вищезазначене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження та повного, всебічного і неупередженого досудового розслідування, просить їх арештувати.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, разом з тим на задоволенні вказаного клопотання слідчий наполягав.

Перевіривши доводи клопотання і дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що Шосткинським ВП ГУНП в Сумської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000990 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2018 близько 04 год 20 хв, невстановлена особа, перебуваючи біля 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_1 , шляхом ривку відкрито викрала майно ОСОБА_4 , зокрема, барсетку чорного кольору і дві картки «ПриватБанку», та зникла у невідомому напрямку, чим завдала останньому матеріальну шкоду на суму 1750 грн.

Під час проведення огляду місця події 28.06.2018 у дворі по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: дві картки «ПриватБанку», а саме карта універсальна НОМЕР_1 та картка Gold НОМЕР_2 ; барсетку чорного кольору, шкіряну, на блискавці на два відділення.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

За змістом положень частин 2 та 3 статті 170 КПК України арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, дві картки «ПриватБанку», а саме карта універсальна НОМЕР_1 та картка Gold НОМЕР_2 ; барсетка чорного кольору, шкіряна, на блискавці на два відділення були вилучені під час огляду місця події 28.06.2018р., та відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України мали статус тимчасово вилученого майна.

Між тим, частина 1 ст.167 КПК України дає визначення тимчасового вилучення майна, як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто законодавець чітко визначив межі допустимого втручання слідчого в право власника (володільця) майна без наявності для цього судового рішення.

Зазначені межі охоплюються одним робочим днем, не можуть бути розширені слідчим за власною ініціативою, оскільки закон імперативно визначив, що у разі не звернення з клопотанням про арешт майно підлягає негайному поверненню його володільцю. Відповідно, вказаний строк є присічним та питання про його відновлення не може постановлюватися.
Оскільки законом не надано можливості слідчому затримувати вилучене майно понад встановлений строк та поза межами цього строку звернення до суду з клопотанням про його арешт, слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту та накладати на нього арешт, оскільки такий арешт, в розумінні статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не буде вважатися таким, що застосований на умовах, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені картки та барсетку не пізніше наступного робочого дня після їх вилучення, а саме: 02.07.2018 року. Разом з тим, слідчий не дотримався вимог закону, а звернувся з клопотанням лише 09.07.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений правових підстав для накладення арешту на вказані картки та барсетку, саме як на тимчасове вилучене майно, адже слідчий пропустив строк звернення з клопотанням про накладення арешту, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України, а цей строк є присічним і не підлягає поновленню.

Однак, слідчий в загальному порядку може звернутися до суду з клопотання про арешт майна, яке не є тимчасово вилученим, згідно з ч.3 ст.170 КПК України.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 169, 170, 171, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1