справа №619/1382/18
провадження №1-кп/619/325/18
ВИРОК
10 вересня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кутейникове Амвросіївського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.09.2017 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
23.01.2018 приблизно 15год. 00хв., ОСОБА_4 , знаходячись на території садового товариства «Еюмовець», яке розташоване в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, маючи прямий злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, побачив металеві стовпи, що є основою паркану з сітки- рабиці садової ділянки №92 на території садового товариства, та фрагменти арматури, що його підтримували, які вирішив викрасти. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, впевнився, що його злочині дії ніким помічені не будуть, підійшов до паркану садової ділянки № НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_5 , та шляхом демонтажу таємно викрав металеві стовпи, що є основою паркану з сітки-рабиці та фрагменти арматури, що його підтримували, загальною вагою 68,2 кг вартістю згідно з висновком експерта №3396 від 23.02.2018 (судово-товарознавча експертиза), 375,10грн, після чого покинув місце злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 375,10грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), суд кваліфікує за ч.1ст.185 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнаються обставинами, які пом`якшують його покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, встановленого згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21.09.2017, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, наслідки, що настали, дані про особу винного, який на шлях виправлення не став, що свідчить про стійку кримінальну направленість дій обвинуваченого на скоєння злочинів, та обставини, що пом`якшують покарання, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Частиною 1 ст. 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Дергачівським міськрайонним відділом з питань пробації складено досудову доповідь, згідно висновку якої загальний рівень ризику вчиненого кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства зі сторони обвинуваченого оцінюється як високий. ОСОБА_4 засуджений 23.09.2017, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та у період іспитового строку знову вчинив умисний злочин з корисливих мотивів, відповідно до ОСОБА_4 можна застосувати такий вид інтервенції як: покарання пов`язане з позбавленням волі на певний строк.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.
Крім того, суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Частиною 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин у період звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд призначає йому покарання за правилами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.09.2017.
Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2018 накладено арешт на чотири металевих стовпи діаметром 32мм та довжиною 2,5метри, металеву арматуру, а саме: 2 одиниці діаметром 16мм та довжиною 1,7 метри; 3 одиниці діаметром 10мм та довжиною 1 метр; 1 одиниця діаметром 10мм та довжиною 3 метри; 1 одиниця діаметром 10мм та довжиною 2 метри.
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.09.2017 та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Речові докази: чотири металевих стовпи діаметром 32мм та довжиною 2,5метри, металеву арматуру, а саме: 2 одиниці діаметром 16мм та довжиною 1,7 метри; 3 одиниці діаметром 10мм та довжиною 1 метр; 1 одиниця діаметром 10мм та довжиною 3 метри; 1 одиниця діаметром 10мм та довжиною 2 метри, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 вважати йому повернутими.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №3396 від 23.02.2018 286,00грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1