Справа № 489/1302/17
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/89/2018
У Х В А Л А

01 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 06.10.2018 року.

Прокурор заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, мотивуючи тим, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, матеріали кримінального провадження всі досліджені.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягає, а клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені двох корисливих злочинів в період іспитового строку, один з яких є тяжким, неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, перебував в розшуку, ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, також не має міцних соціальних зв`язків, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення нового злочину та переховування від суду - не зменшились. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 29.11.2018 року.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1