Справа №212/6576/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальні провадження внесені в ЄРДР за №0002278 від 09.08.2018р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, раніше судимий:

1) 28.01.1998р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі, 04.09.1999р. звільнено на підставі ЗУ «Про амністію»;

2) 04.09.2000р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.3 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі, 05.08.2002 р. звільнено умовно достроково, не відбутий строк 8 місяців 20 днів;

3) 31.01.2005р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено з іспитовим терміном 2 роки;

4) 05.12.2006р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підстав ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31.01.2005р., та остаточно до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 25.12.2010р. звільнено по відбуттю покарання;

5) 07.10.2016р. Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

Зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2018 року, близько 23.40 години, ОСОБА_3 прийшов в гості до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де знаходився господар кватири та раніше знайомий, обвинуваченого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час спілкування з яким ОСОБА_3 дізнався про наявність у останнього грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_3 , повторно, 09 серпня 2018 року близько 01 годині 10 хвилин, достовірно знаючи про наявність грошових коштів у ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи із корисного мотиву, упевнившись в тому, що ОСОБА_7 ніхто не супроводжує та останній не звертає на нього увагу, з метою відкритого викрадення чужого майна, прослідував за останнім до ділянки місцевості розташованої між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_7 та оточуючих, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в утриманні рукою за плечі потерпілого ОСОБА_7 та поваленні його на щебеневе покриття на спину, відкрито викрав з кишені штанів потерпілого грошові кошти в сумі 1000 гривень, після чого з викраденим коштами з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим коштами на свій розсуд.

Органами досудового розслідування злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Суд вважає правову кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого вірною.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав, підтвердив факт відкритого викрадення у потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 1000 гривень, розкаюється в скоєному.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав повністю, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, учасники судового процесу - прокурор ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає можливим обмежитись показами обвинуваченого ОСОБА_3 щодо фактичних обставин та мотивів скоєного злочину, не досліджуючи інші докази по справі, крім даних про особу обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що учасники процесу - прокурор ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має. Також, судом роз`яснено прокурору ОСОБА_8 , обвинуваченому ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_5 , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється. Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується - доведена повністю.

При призначенні покарання, суд керується ст.65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 є тяжким злочином. Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, наступне: раніше судимий, на обліку у психіатра не перебуває; перебував на обліку в КПНД у лікаря нарколога у вересні 2003 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, в жовтні 2010 року знятий з під нагляду через відсутність відомостей, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, інвалідом не являється.

Відповідно висновків досудової доповіді наданої Покровським районним сектором з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції України виправлення ОСОБА_3 , неможливе без здійснювання цілодобового нагляду та контролю, оскільки він становить високу небезпеку для суспільства.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд вважає визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст.65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченого.
З урахуванням висновків досудової доповіді наданої Покровським районним сектором з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції України та обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд призначаючи покарання визначається у даному питанні сукупністю обставин вчинення злочину, з яких видно, що потерпілому та його здоров`ю і життю не загрожувала небезпека в момент вчинення злочину, його ступеню тяжкості, враховує дані про особу обвинуваченого, його характеристику з місця проживання, в якій він характеризується як спокійна розсудлива людина, що поважливо ставиться до людей похилого віку, не бере участі в сумнівних компаніях, громадський спокій не порушує, а також наявність пом`якшуючих покарання обставин, та те, що він свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину. Його поведінка в суді свідчить про щире каяття, причинену шкоду потерпілому відшкодував в добровільному порядку, претензій матеріального характеру потерпілий не має, тяжких наслідків від його дій не настало, має постійне місце проживання та реєстрації. Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, думку представника потерпілої сторони, який претензій до ОСОБА_3 не має, а також приймаючи до уваги твердження обвинуваченого, що він хоча і офіційно не працевлаштований, проте має самостійний заробіток, допомагає батькам похилого віку, суд, застосовуючи метод економії кримінальної репресії, вважає можливим, з огляду на таке, що обвинувачений може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.

Вказаний вид покарання, за переконанням суду, з огляду на його необхідність, буде, в той же час, достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та відповідатиме цілям покарання, що визначені основними засадами кримінального закону, який крім репресивно-каральної, несе в собі й запобіжно-виховну функцію.

Запобіжний захід домашній арешт, залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 60, 65, 66, 67, 75,76, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити домашній арешт.

Речові докази: купюру номіналом 100 гривень, серія КА номер 3876008, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1