АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/3371/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що оскільки особа, яка звернулася зі скаргою не з`явилась до судового засідання, то така позиція розцінюється слідчим суддею, як втрата інтересу до предмету оскарження та є свідченням не підтримання вимог скарги.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року та постановити нову ухвалу про повне задоволення вимог по скарзі.
Крім цього в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року, яке мотивовано тим, що ухвала слідчого судді була винесена без її участі, а про наявність оскаржуваної ухвали вона дізналася лише 12.06.2018 року.
За доводами апелянта, слідчий суддя неправильно застосував норми процесуального права та прийняв необґрунтовану ухвалу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, 12.04.2018 року нею на адресу Печерського районного суду м. Києва було подано повідомлення про розгляд справи без її участі із вимогою підтримання скарги та її повного задоволення.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя при вирішені справи по суті мав би розглянути докази по справі і, обґрунтовуючи своє рішення саме таким доказами, прийняти відповідне процесуальне рішення, проте слідчий суддя не розглянув доказів по суті скарги, а вмотивував своє рішення лише неявкою заявника, що є процесуальною дією, а не матеріальним доказом по суті скарги. До того ж навіть не зазначив належних доказів порушення заявником такої процесуальної дії.

Апелянт вказує на те, що прийнявши рішення про відмову у задоволенні її скарги, слідчий суддя позбавив її права оскаржити таке процесуальне рішення, зазначивши в ухвалі про неможливість її оскарження, проте таке твердження, на думку апелянта, є протиправним та суперечить чинному кримінальному процесуальному законодавству.

Адвокат ОСОБА_6 стверджує, що слідчий суддя безпідставно розцінив неявку заявника як втратаінтересу до предмета оскарження та є свідченням не підтримання вимог скарги,
Апелянт зазначає, що ставлення заявника до своєї скарги - це суб`єктивна оцінка самого скаржника, а не слідчого судді, а доведеність обставин - це же наявність об`єктивних доказів та їх оцінка з точки зору належності, допустимості та достовірності, а тому оскільки рішення слідчим суддею було прийняте лише з мотивів неявки заявника, без дослідження доказів, отже, процесуальне рішення слідчим суддею було постановлено без додержання процесуального порядку постановлення судових рішень.

На думку адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя, створивши штучну мотивацію обґрунтованості судового рішення, підвів недодержання процесуального порядку під формальні ознаки розгляду справи по суті.

Також апелянт вказує на те, що з урахуванням того, що слідчим суддею було прийняте процесуальне рішення, яке формально передбачене нормами Кримінального процесуального кодексу України, проте, прийняте ним з порушенням процесуального права, то у відповідності до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Адвокат ОСОБА_6 стверджує, що ухвала від 07.05.2018 року, прийнята слідчим суддею всупереч вимогам чинного процесуального закону, порушує статтю 55 Конституції України та статтю 13 Конвенції, а отже, таке процесуальне рішення в силу п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК України, може бути оскаржене, навіть якщо оскарження такого процесуального рішення слідчого судді не передбачене ст. 309 КПК України.

На думку апелянта, ухвала слідчого судді має бути скасована з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскільки, висновки в ухвалі слідчого судді не відповідають дійсним обставинам справи (щодо доказів належного повідомлення заявника) та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскільки, слідчим суддею істотно було порушено процесуальний закон в частині порядку вирішення скарги по суті (штучне підведення процесуальних дій щодо фактів повідомлення заявника про виклик у судове засідання та його неявки, як доказ відмови від скарги та недоведеність обставин по ній).

Адвокат ОСОБА_6 та прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. При цьому будь яких клопотань від представника ГПУ не надходило, разом з тим, надійшла заява від адвоката ОСОБА_6 , в якій вона просить задовольнити її скарги та проводити судове засідання без її участі. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів за викладених обставин, не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у відсутність учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали за скаргою, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Що стосується вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року, то на думку колегії суддів, такий строк апелянт не пропустила, адже, оскаржувана ухвала винесена у відсутність ОСОБА_6 , тому відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З посилань ОСОБА_6 , в самому тексті апеляційної скарги вбачається, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала лише 12 червня 2018 року. Останній день на апеляційне оскарження припадає на 17 червня 2018 року, а оскільки це був вихідним днем, апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_6 подано на наступний робочий день. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07 травня 2018 року не є пропущеним, а відтак, не має необхідності його поновлювати.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчих суддів про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У зв`язку з тим, що згідно з резолютивною частиною ухвали слідчого судді адвокату ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР і така ухвала не може бути оскаржена відповідно до положення ст. 309 КПК України, колегія суддів вважає необхідним розглянути питання про можливість перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя може постановити рішення про відмову у задоволенні скарги тільки за результатами розгляду скарги.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга по суті не розглядалася, а тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки підставою для відмови у задоволенні скарги по суті є неявка в судове засідання особи, яка її подала.

На думку колегії суддів, слідчим суддею в такому випадку прийнято рішення, яке, всупереч вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України, не передбачено чинним кримінальним процесуальним кодексом України.

Що стосується самого оскарження рішення, то колегія суддів відмічає, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.
З матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційного суду вбачається, що адвокат ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, а адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, то така позиція розцінюється слідчим суддею, як втрата інтересу до предмету оскарження та є свідченням не підтримання вимог скарги. Проте висновок слідчого судді про втрату адвокатом ОСОБА_6 інтересу до предмету оскарження спростовується наявною в матеріалах судового провадження заявою адвоката ОСОБА_6 , надісланою до суду 16.04.2018 року, в якій вона зазначила, що вимоги по скарзі підтримує та просить їх задовольнити

Таким чином, відмовивши у задоволенні скарги у зв`язку з неявкою в судове засідання скаржника, слідчий суддя позбавив адвоката ОСОБА_6 права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи її скарги, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому колегія суддів доходить висновку про порушенням слідчим суддею вимог ст.ст. 136, 306 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Допущені під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 істотні порушення вимог КПК України є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4