Справа № 524/1383/17
Провадження № 1-кп/524/52/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2018 року колегія суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання Кременчуцької місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000030 від 02.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт надійшов до суду з Кременчуцької місцевої прокуратури 01.03.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.01.2017 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 02.03.2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід на час судового розгляду справи у виді тримання під вартою.

У подальшому термін тримання під вартою продовжувався ухвалами суду з відповідним обгрунтуванням.
15.09.2018 року до суду надійшло клоптання прокуратури щодо вирішення питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_5 наполягав на продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_7 , оголосив письмове клопотання, долучене до матеріалів справи, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати.
Потерпіла ОСОБА_6 наполягала на продовженні дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 категорично, заперечували щодо продовження строків тримання під вартою. Просили змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання чи домашній арешт. Вважають, що оскільки судове слідство по справі фактично закінчено, всі докази дослідженні, потерпіла та всі свідки допитані, причастність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не доведена, тому підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука спливає 16.09.2018 року.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

У справі «Сергій Волосюк проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою. Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти життя людини, за ст.. 115 ч.1 КК України передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, не працює, немає постійного доходу для існування, у зв"язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення , відсутнє зареєстроване місця проживання, проживає за рахунок тимчасових заробітків, відсутні міцні соціальні зв"язки, що позбавляє колегію судів можливості вирішити питання про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, а відтак, з огляду на покарання, яке ОСОБА_7 може понести у випадку встановлення судом його винуватості, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, немає постійного джерела доходу, зареєстрованого місця проживання , у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який , а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ще на 60 днів, а саме з 15.09.2018 року до 13.11.2018 року, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Щодо доводів захисника ОСОБА_8 про відсутність доказів у інкримінуємому ОСОБА_7 діянні, то вказану обставину та доводи суд вирішить у нарадчій кімнаті.
Керуючись ч. 1 ст. 32, ст. ст. 331, 372 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 13 листопада 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3