гСправа № 358/644/18 Провадження № 1-в/358/28/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуславі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івки, Богуславського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , Україна,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу від 28.02.2017 року, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних мереж (у тому числі мережі «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі), і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму.

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просили визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вказаним вище вироком суду РФ, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі цього вироку суду.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явилася, в клопотанні просила розглядати справу без її участі, оскільки згідно ст.610 КПК її участь не є обов`язковою.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вказаним вироком Ленінського районного суду м. Єкатеринбургу від 28.02.2017 року, а саме: за ч. 3 ст.15, ч. 2 ст.307 КК України, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 28.02.2017 року, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, вчинений із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних мереж (у тому числі мережі «Інтернет»), у великому розмірі) і йому призначено покарання за вказаними статтями КК РФ у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, без призначення додаткових покарань (а.с.5-10).

Згідно вказаного вироку та доданих до клопотання документів, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 28.02.2017 року. Крім того, у строк відбування покарання зараховано строк тримання під вартою з 15.09.2016 року по 27.02.2017 року. Кінець відбування строку покарання 14.09.2025 року.

Відповідно до довідки від 24.07.2017 року № 2860, вирок Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 28.02.2017 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 03.04.2017 року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.

Як вбачається з наданих документів, а саме копії паспорта, остання відома адреса проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, отримано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Згідно ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Суд, дотримуючись даної норми вважає за необхідне не призначати додаткове покарання передбачене ч.2 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна.

Виходячи з викладеного, клопотання про приведення вироку Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга від 28.02.2017 року відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228-1 КК РФ у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івки, Богуславського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , Україна - задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 28.02.2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років і 8 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28.02.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 15.09.2016 року по 27.02.2017 року включно.

Копії ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Богуславський районний суд Київської області до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1