Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/728/18
Провадження №: 1-кп/332/170/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0000444 від 19.02.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, має загальну середню освіту, неодружений, неповнолітніх дітей не має, непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18.02.2018 року, близько о 14-15 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на території Заводського ринку КП «Запоріжринок», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Молодіжна, буд.89-а, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав секцію зливової металевої решітки елементу системи відводу дощових та талих вод (ливньовку) , вартістю 370, 00 гривень, яка належить КП «Запоріжринок», але його дії були помічені приватними підприємцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вимагали повернути викрадене, однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, вийшов із вказаним майном з території ринку, тим самим відкрито викрав майно, яке належить КП «Запоріжринок», чим заподіяв вказаному підприємству матеріальну шкоду на суму 370,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що 18.02.2018 року, в денний час доби, знаходячись на території КП «Запоріжринок» по вул.Молодіжній в м.Запоріжжі, вирішив викрасти металеву решітку з метою її подальшого збуту до пункту прийому металобрухту. Так, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв вказану решітку та намагався винести її з території ринку, однак був помічений працівниками ринку, які почали вимагати її повернення. На такі вимоги він не відреагував, продовжував свій умисел на заволодіння майном, та вийшов з решіткою з території ринку. Пізніше був затриманий працівниками поліції, збути майно не встиг.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи.
Представник потерпілого КП «Запоріжринок», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву з проханням розгляду кримінального провадження за його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого суд виходить з такого.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Проте кваліфікуюча ознака повторності не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду.
Так, судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2018 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України було закрито внаслідок відмови потерпілої під підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення. Отже, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно кваліфіковані невірно.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, суму завданої матеріальної шкоди, яка відшкодована шляхом повернення майна; дані, що характеризують особу винного, який раніше не судимий, суспільно-корисною працею не займається, має місце реєстрації та місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не знаходиться, перебував на обліку у лікаря-психіатра з 2000 до 2005 рік. Відповідно до висновку органу пробації, наявна середня ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення, виправлення його можливе без позбавлення волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, а також того, що обвинувачений під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, суд прийшов до висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, соціально адаптований.
За наведених обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, висновку органу пробації, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Клопотань про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не надходило, підстави для цього відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
Речовий доказ: секцію зливової металевої решітки елемент системи відводу дощових та талих вод (ливньовка), що передано на відповідальне зберігання охоронцю КП «Запоріжринок» ОСОБА_8 , повернути власнику КП «Запоріжринок».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1