07.06.2018
Справа №720/867/18
Провадження:1-кп/720/76/18.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання в м. Новоселиця по кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, з середньою
освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань України за № 0000150 від 01.05.2018 року, суд,
встановив:
До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.
Відповідно до обвинувального акту затвердженого прокурором 30 травня 2018 року, ОСОБА_4 у червні 2011 року при невстановлених для органу досудового розслідування обставинах та час по місцю свого проживання АДРЕСА_2 незаконно придбав 7,62 мм гвинтівку «Мосіна», 1928 року виготовлення та 5 патронів з маркувальними позначеннями на денці гільзи «7,62x5411», які являються боєприпасами до мисливської нарізної вогнепальної зброї, які незаконно зберігав по місцю проживання без передбаченого законом дозволу до 01 травня 2018 року, чим порушив вимоги постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу, наказ МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та постанову № 576 КМУ від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему».

01 травня 2018 року в період часу з 07 години 55 хвилин по 09 годину 05 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 присутності понятих було виявлено та вилучено гвинтівку, яка являється нарізною вогнепальною зброєю - калібром 7,62 мм гвинтівка «Мосіна» 1928 року виготовлення, виробництва СРСР, в якій саморобним способом замінено ложе з прикладом, встановити модель якого не виявилося можливим, 5 патронів з маркувальними позначеннями на денці гільзи «7,62х54R», являються боєприпасами до мисливської нарізної вогнепальної зброї - калібром 7,62 мм, мисливськими гвинтівковими патронами, призначеними для проведення пострілу з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм (ОП СВТ та інші), які придатні для стрільби.

30 травня 2018 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000150 від 01.05.2018 року, з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за власною ініціативою з іншого боку та з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України у приміщенні Сторожинецької місцевої прокуратури, яка розташована по вул. 1-го Травня, 4 в м. Новоселиця Чернівецької області укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнає свою вину у інкримінованому ним діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення із застосуванням ст.. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ними винуватості з наступних підстав.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Так, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд, щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
З наведеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, з участю його захисника, відповідає вимогам ст. ст. 472, 473 КПК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-316, 368-371, 373-376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 358 КК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2018 року по кримінальному провадженню внесене до ЄРДР №0000150 від 01.05.2018 року, укладену між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому за ч. 1 ст. 263 КК України узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком в один рік, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноваженого органу пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі гвинтівку «Мосіна» калібром ,62 мм, 1928 року виготовлення та 5 патронів з маркувальними позначеннями на денці гільзи «7,62x5411» конфіскувати з передачею до криміналістичних колекції Чернівецького НДКЦ.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1