В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2018 Справа №607/17180/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002241 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, здійснює догляд за особою, яка досягла 84-річного віку, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року близько 08 години у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 01 серпня 2018 року близько 08 години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , що належить потерпілому громадянину ОСОБА_5 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу таємно з корисливих мотивів викрала мобільний телефон «Motorola Moto» модель ХТ1767 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

26 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину та повністю відшкодувала завдані злочином збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_3 , яка просить суд затвердити угоду про примирення, позицію потерпілого ОСОБА_5 , викладену у попередньому підготовчому судовому засіданні, де він вказує на те, що угоду про примирення підтримує та просить її затвердити, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 26 вересня 2018 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди, завданої злочином, відсутності претензій з боку потерпілого, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

В даному кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон «Motorola Moto» моделі ХТ1767 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 необхідно залишити у володінні останнього після набрання вироком законної сили.

Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 судові витрати в дохід держави, а саме: вартість проведення судової товарознавчої експертизи №6-634/18 від 20.08.2018 року у розмірі 572 грн., що підтверджується довідкою головного судового експерта відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності, оскільки вони виникли при залученні експерта в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 26 вересня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази: мобільний телефон «Motorola Moto» моделі ХТ1767 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у володінні останнього після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, а саме: вартість проведення судової товарознавчої експертизи №6-634/18 від 20.08.2018 року у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1