справа № 208/9115/14-к
провадження № 1-кп/208/40/18
УХВАЛА
02 серпня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Під час судового розгляду до обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду від 11.06.2018 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено до 08.08.2018 р.

У судовому засіданні прокурори висловили думку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання. Вважає що ОСОБА_7 потрібно звільнити з під варти.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відпали, обвинуваченим треба змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт. У ОСОБА_7 є дружина, дитина, тобто міцні соціальні зв`язки, він буде з`являтися до суду і ніколи не ухилявся від слідства та суду.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а тому, не зважаючи на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, самі обвинуваченні ще не допитані.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.09.2018 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.09.2018 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3