Справа №484/3627/17 03.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/272/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 травня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0002327 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 28 квітня 2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10 лютого 2017 року по відбуттю строку покарання,
- визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить вирок в частині призначеного покарання пом`якшити та застосувати ст. 75 КК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Не заперечуючи встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, вважає, що призначене судом покарання не співпадає з тяжкістю злочину та його особі.

Вказує, що суд не взяв до уваги характеризуючи дані, а саме, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність тяжких, хронічних захворювань.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 13 серпня 2017 року, близько опівночі, переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисною метою, діючи повторно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване в автогаражному кооперативі «Старт» по вул. Коротченка м. Первомайськ Миколаївської області, де таємно викрав майно на загальну суму 4242 грн., яке належало потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму. Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд.
24 вересня 2017 року, близько 01:00, обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисною метою, діючи повторно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи неодноразово судимим за тяжкі корисливі злочини, шляхом віджиму метало-пластикового вікна за допомогою викрутки проник до нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки, повторно таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_10 на загальну суму 17917 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму. Викраденим майном обвинувачений в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційний скарзі, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин, наведених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, що, як і кваліфікація дій за ч. 3 ст. 185 КК України, апелянтом не оспорюється, внаслідок чого, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання за № 7 від 24 жовтня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.

Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначене у мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, його стан здоров`я, притягнення раніше до кримінальної відповідальності, висновок органу пробації, згідно з яким високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, є серйозна небезпеки, яка характеризується високою ймовірністю спричинити певні збитки для суспільства та окремих осіб, тобто потенційна подія може відбутись у будь-який час і її наслідки можуть бути важкими.

Рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З цими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховано його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність хронічних захворювань, а тому доводи апелянта і в цій частині є безпідставними.

Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, яке призначено у мінімальному розмірі передбаченому частиною статті за якою кваліфіковано його дії, а також застосування положень ст. 75 КК України, враховуючи зазначені вище обставини, а також беручи до уваги неодноразове вчинення ним раніше корисливих злочини, звільнення в минулому від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.

За такого, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: