Провадження № 1-кс/201/7008/2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2014 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В :

02.12.2014 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровській області.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 у своїй скарзі посилався на те, що Прокуратура Дніпропетровської області проігнорувала вимоги Генеральної Прокуратури України та не повідомила його про результати розгляду заяви від 31.10.2014 року.

ОСОБА_3 в судові засідання 09.12.2014 року та 12.12.2014 року доставлено не було. Враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі скаржника.

Прокурор надав суду заяву в які проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.10.2014 року ОСОБА_3 було подано заяву до Генеральної прокуратури України про вчинення кримінального правопорушення групою посадових осіб правоохоронних органів. 20.11.2014 року ОСОБА_3 через спецчастину СІЗО отримав лист з Генеральної прокуратури України, в якому зазначено, що його заява була направлена для розгляду до Прокуратури Дніпропетровської області.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник просить суд зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2014 року.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява скаржника від 31.10.2014 року в якій він просив внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення групою посадових осіб правоохоронних органів не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а зводиться до незгоди скаржника з наявними доказами у справі за обвинуваченням його у скоєнні злочинів і його суб`єктивної оцінки вказаних доказів, тому підстави для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку відсутні, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 117, 214, 303-307, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя