АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/865/18 Справа № 194/1415/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000527 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Георгіївка Лутугинського району Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого гірничим робітником підземним на дільниці УКТ-1 в ШУ «Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», маючого на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 5532 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 63 коп., та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн..

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 01:50 годині 10.10.2016 року, знаходячись у приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Ігоря Петрова, буд. 6а, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з хуліганського мотиву, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в область щелепи зліва, від якого останній впав на підлогу, після чого наніс потерпілому не менш ніж три удари ногами в область обличчя та голови, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі:

-перший заступник прокурора області просить скасувати вирок суду, в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік . На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним та іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України забов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вважає, що судом першої інстанції, в порушення вимог кримінального Закону, на обвинуваченого покладено обов`язки відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який прохав вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані про особу, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст.122 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд врахував щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновків про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання, та на підставі ст.75 КК України, звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Також суд застосував ст.76 КК України.

Таке рішення, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора з приводу скасування вироку суду першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосування, на його думку, закону України про кримінальну відповідальність, в частині застосування ст.76 КК України при призначенні покарання, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Законом України №1492-VIII від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» було внесено зміни в ст.76 КК України та викладено її в новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України в редакції Закону України №1492-УПІ від 07.09.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» визначено обов`язки, які суд покладає на особу в разі звільнення її від відбування покарання з випробуванням, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У частині 2 цієї статті передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою від 27 лютого 2018 року було внесено виправлення до резолютивної частини оскаржуваного вироку , та покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично зґявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Також як видно з мотивувальної частини вироку суд саме і вказав про покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.1,2 ч. 1 ст.. 76 КК України. Тобто в мотивувальній частині належно вказано застосування п.1,2 ч. 1 ст.. 76 КК України.
На підставі вищевикладеного, доводи прокурора не можна визнати такими, що підлягають задоволенню..

Колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: