Справа № 174/747/18
п/с № 1-кп/174/94/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000321 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Усмань, Усманського району, Ліпецької області, РФ, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утримані має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на ВГМК «ОГХК», електромонтером, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 15.08.2018, близько 18.30 год., знаходився біля Вільногірської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (ЗОШ №2), розташованої за адресою: вул. Садова, 24, м. Вільногірська Дніпропетровської області разом з раніше йому знайомим ОСОБА_4 . Під час розмови з останнім, ОСОБА_5 побачив, як він поклав мобільний телефон до своєї сумки, яку в свою чергу поклав біля себе на лавку, в результаті чого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

В той же день, тобто 15.08.2018, близько 18.35 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів витяг з сумки ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Blackview R6 Lite» сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 824,13 грн., після чого не зважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_4 , повернути вищевказаний телефон, утримуючи його в руках з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальний збиток на суму 824,13 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину визнав повністю, розкаявся та показав, що 15.08.2018 р., приблизно о 18.00-19.00 год., підійшов до ОСОБА_4 , який сидів з ОСОБА_7 на території школи № 2, що у м. Вільногірську. В руках у ОСОБА_4 був телефон, який він вирвав у нього з рук та через пару годин пішов у ломбард та здав його за 400 гривень. ОСОБА_8 , неодноразово просив повернути телефон, однак він не реагував. В подальшому телефон викупив та добровільно повернув потерпілому. Протиправність своїх дій розумів, з кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди - погоджувався, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні, показав, що в серпні 2018 року сиділи з друзями біля школи № 2, що у м. Вільногірську. Підійшов ОСОБА_5 та витяг з його сумки телефон. На його неодноразові вимоги повернути - він не віддавав. В подальшому він намагався йому додзвонитися - телефонував і на його телефон і на свій, однак вони були вимкнені, викликав поліцію. Через три дні ОСОБА_5 , добровільно повернув йому телефон, заніс додому. Це був телефон марки «Blackview R6 Lite» сіро-чорного кольору. З розміром спричиненої йому шкоди погоджувався та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше не судимий, викрадене майно повернуто, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює та має сталий матеріальний дохід.

Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого та досудову доповідь на нього, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні, так як вона була безоплатною, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 вони не підлягають.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме:договір № 6.13590 від 15.08.2018 року та закриття договору № 6.13590 від 18.08.2018 року залишити в матеріалах справи; телефон «Blackview R6 Lite» сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_4 .
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати виним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речові докази по справі, а саме: договір № 6.13590 від 15.08.2018 року та закриття договору № 6.13590 від 18.08.2018 року залишити в матеріалах справи; телефон «Blackview R6 Lite» сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1