ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000377 від 02.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Строїнці, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 призвано на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.

20.09.2016 року між ОСОБА_3 та командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 № 364 від 20.09.2016 року рядового ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини полова пошта НОМЕР_1 (надалі НОМЕР_2 ).

Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 за контрактом, рядовий ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.11,16,17,30,37,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст.1 Закону України «Про оборону України» діє особливий період.

Однак, рядовий ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), о 08.00 годині 24.03.2017 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У періоди часу з 24.03.2017 року по 29.05.2017, з 16.06.2017 року по 13.11.2017 року, рядовий ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання у с.Строїнці, Новоселицького району, Чернівецької області.

14.11.2017 року, об 11.00 годині, рядовий ОСОБА_3 прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом. У березні та у червні 2017 року, через наявні в нього захворювання, він самовільно залишав місце проходження військової служби та лікувався за місцем свого проживання. Крім того, в той час його мати тяжко хворіла та потребувала догляду. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням відомостей по особу обвинуваченого встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, брав участь в АТО, страждає на низку захворювань.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_3 , те, що він у вчиненому щиро розкаявся, є раніше не судимим, учасником АТО, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові доказі та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1