провадження 1-кс/760/6663/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004219 від 18 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:029:0008, площею 0.0046 га., для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: АДРЕСА_1 прориву.
В обґрунтування клопотання зазначається, що Солом`янським УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004219 від 18 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , згідно контракту від 14.09.2015 з державним агентством лісових ресурсів України, прийнятий на посаду директора державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Київлісозахист» терміном з 15.09.2015 по 14.09.2016.

Додатковою угодою від 14.07.2016 до контракту від 14.09.2015, між Державним агентством лісових ресурсів України в особі т.в.о. Голови Державним агентством лісових ресурсів України ОСОБА_6 та директором державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Київлісозахист» ОСОБА_5 дію контракту продовжено до 14.09.2020.

Відповідно до посадових обов`язків, визначених контрактом від 14.09.2015 Державним агентством лісових ресурсів України, на ОСОБА_5 покладені обов`язки, а саме:

- Керівник відповідно до специфікації підприємства зобов`язаний забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, перелік яких щороку визначається і затверджується органом управління майном.

- забезпечувати високоефективну і стабільну роботу підприємства та зміцнення його фінансового стану, отримання прибутку, рентабельність виробництва, ефективне використання коштів, динамічний соціально - економічний розвиток;

- проводити ефективні заходи, пов`язані із веденням лісового господарства відповідно до встановлених правил і лімітів та стану насаджень;

- забезпечувати цільове та раціональне використання земель лісогосподарського призначення, які знаходяться в постійному користуванні підприємства;

- забезпечувати високу якість та конкурентоспроможність продукції підприємства, ефективне ціноутворення;

- забезпечити ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, інших матеріальних цінностей, що перебувають у повному господарському віданні підприємства, дотримання режиму економії ресурсів;

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи директором Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Київлісозахист», здійснюючи функції представника влади, а також постійно обіймаючи в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, та відповідно до примітки 1 статті 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до матеріалів клопотання 04.04.2018 працівниками державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Київлісозахист» проведено обстеження земельної ділянки в с. Підгірці Обухівського району Київської області, площею 0,99 га, кадастровий номер: :06:002:0220, по заяві ОСОБА_7 , з метою встановлення розміру втрат лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню.

12.04.2018 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 при зустрічі із ОСОБА_8 , який за довіреністю є представником ОСОБА_7 , на території АЗС «КЛО», що за адресою: м. Києві, вул. Окружна дорога, під час розмови з ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за зменшення суми відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, з метою незаконного збагачення з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Органом досудового розслідування встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повідомив ОСОБА_8 , що в ході обстеження земельної ділянки в с. Підгірці Обухівського району Київської області, площею 0,99 га, встановлено офіційну вартість розміру втрат лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню та становить більше 100 000 грн., але за зменшення суми відшкодування, необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі від 500 до 1000 доларів США.

Також органом досудового розслідування встановлено, що продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_5 , 26.04.2018 приблизно о 08:20 год. під час чергової зустрічі з ОСОБА_8 за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова 139, підтвердив свої незаконні вимоги, щодо передачі йому неправомірної вигоди за зменшення суми відшкодування втрат лісогосподарського виробництва та вимагав неправомірну вигоду у сумі 15 000 грн., на що ОСОБА_8 вимушений погодитись.

Відповідно до матеріалів клопотання 26.04.2018 приблизно о 08:25 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав та отримав як службова особа, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 в особі представника за довіреністю ОСОБА_8 , з використанням свого службового становища, від останнього неправомірну вигоду в сумі 15 000 грн., після чого затриманий на місці скоєння злочину працівниками поліції та, в ході проведеного огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено вищезазначені грошові кошти в сумі 15 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , органом досудового розслідування підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились в одержанні неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №123119405 від 07.05.2018, у власності ОСОБА_5 , перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :05:029:0008, площею 0.0046 га., для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: АДРЕСА_1 прориву.

В обгрунтування необхідності накладення арешту на майно - земельну ділянку органом досудового розслідування зазначається необхідність її збереження, як майна, з метою забезпечення можливої конфіскації.

Слідчий подав до суду заяву в якій зазначає, що подане ним клопотання він підтримує, з підставв зазначених у клопотанні та просив про його задовольнити, провівши судове засідання у його відсутність.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

26 квітня 2018 о 19 год. 17 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до приписів частини 5 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно положень статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

У відповідності до частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Правовою підставою для накладення арешту на відповідне майно є необхідність досягнення вищезазначеної мети; ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у встановленому законом порядку; наявні підстави для подальшої конфіскації майна; обмеження права власності та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб відповідає принципам розумності та співрозмірності по відношенню до завдань кримінального провадження.

Органом досудового розслідування доведено, що у власності ОСОБА_5 , перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :05:029:0008, площею 0.0046 га., для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: АДРЕСА_1 прориву, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №123119405 від 07.05.2018.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання свідчать про те, що майно зазначене в клопотанні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме підлягає конфіскації, залежно від результатів розгляду по суті кримінального провадження за переданим до суду обвинувальним актом.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно зазначене в клопотанні.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:029:0008, площею 0.0046 га., з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: АДРЕСА_1 прориву.

Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1