Провадження №1-кс/127/8373/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 19.06.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001347 від 27.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 19.06.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001347 від 27.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Скарга мотивована тим, що за заявою скаржника відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.Встановлено, що 27.11.2017 року близько 17-00 за адресою Вінницький район смт. Вороновиця вул. Гагаріна 1 водій ОСОБА_7 , рухаючись за кермом автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 в бік села Комарова допустив наїзд на неї, коли вона перетинала проїзду частину вулиці з права на ліво відносно руху автомобіля, внаслідок чого скаржник отримала тілесні ушкодження легкої та середньої ступеня важкості. 26.03.2018 року визнана потерпілою у кримінальному провадженні 0001347 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.1017 року.
Також по справі проведені наступні слідчі дії:допитано свідків ДТП : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , , ОСОБА_10 ; проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та моєю участю; проведено судову експертизу технічного стану автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , авто-технічну експертизу та судово-медичну експертизу.
За результатами зібраних по справі доказів 19.06.2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження 0001347 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.1017 року, яку я отримала 26.06.2018 року, що підтверджується відміткою на постанові про дату вручення.
Ознайомившись з її змістом вважає, що рішення про закриття кримінальногопровадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, а тому постанова підлягає до скасування з наступних підстав. А саме:невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; необґрунтованість висновків, які містяться в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину;не проведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Однак, жодне з вище зазначених вимог виконано не було.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2018 року слідчий прийшов до висновку, що в діях водія автомобіля «OPEL VIVARO» ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору причиною скоєння ДТП являється виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_7 ( об`єкт що наближався та перетинав смугу руху транспортного засобу) на шляху меншому, який необхідний для зупинки автомобіля «OPEL VIVARO».
З даним висновком погодитись неможливо, так як він суперечить зібраним по справі доказам та зроблений без проведення необхідного і повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.
Так, по справі проведено авто-технічну експертизу. У постанові про призначення авто технічної експертизи слідчий у вихідних даних щодо швидкості на напрямку руху зазначає: автомобіль «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 рухався на відстані 1,4м. та 1. 6 м. ( зі слів пішоходці до правого краю проїжджої частини в напрямку перехрестя доріг. Та зі слів водія «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 рухався на відстані 1,8 м від правого краю проїжджої частини в напрямку м.Немирів зі швидкістю 55 км/год. (Зазначені вихідні дані в подальшому були покладені в розрахунки експертом.)
Однак, як вбачається з пояснень водія ОСОБА_7 даних на допиті 18 грудня 2017 року, зазначено, що він рухався в напрямку с. Комарів. ( це протилежний напрямок руху) Аналогічні пояснення ОСОБА_7 надає під час проведення слідчого експерименту 26.04.2018 року. Таким чином, слідством з невідомих причин під час призначення експертизи умисно змінено напрямок руху автомобіля, що я вважаю має суттєве значення у виниклій ДТП.
У вихідних даних щодо швидкості руху зазначено , що автомобіль «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 55 км./год. Саме дана швидкість в подальшому була покладена в обґрунтування всіх розрахунків експерта та висновку щодо відсутності причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_7 та отриманими мною тілесними ушкодженнями. Однак, жодного незаперечного доказу щодо швидкості автомобіля OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 під час скоєння ДТП слідством не здобуто. Хоча допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що автомобіль, в якому він їхав рухався зі швидкістю 30-35 км/год. Враховуючи, що довжина гальмівного шляху не встановлена під час огляду місця події, тому у виниклій ситуації було б доцільно зазначити у вихідних даних щодо швидкості руху автомобіля не лише 55 км/год., а й 30-35 км/год. Та запропонувати експерту надати висновок стосовно можливості зупинки та маневру автомобіля під керуванням ОСОБА_7 з урахуванням двох швидкостей. Але даного слідчим не зроблено.

Вважає, що суттєвим недоліком слідства є не встановлення фактичного місця ДТП.
На даний час в матеріалах справи містяться суперечливі докази щодо місця наїзду на мене. Так під час слідчого експерименту водій ОСОБА_7 зазначає, що рухався від правого краю проїжджої частини з 1,8 м до 0,7 м, Свідком ОСОБА_8 , яка зазначає, що зіткнення взагалі відбулося на відстані 12,2 м. від правого краю проїжджої частини дороги. Свідок ОСОБА_12 повідомив, що після удару потерпіла впала на середині дороги, приблизно 12 м від правого краю проїжджої частини. Згідно даних огляду місця події, встановлено, що на відстані 16,3 м від правого краю проїжджої частини наявні плями бурого кольору, на відстані 14,8 м від правого краю проїжджої частини знайдено резинку.
Без усунення суперечності в показах учасників ДТП та свідків, без визначення фактичного місця наїзду на потерпілу, вважає висновок, що причиною скоєння ДТП являється виникнення безпеки для руху водія ОСОБА_7 на шляху меншому, який необхідний для зупинки автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 необґрунтованим та неповним.
З вище викладеного вбачається, що на розгляд експерта під час проведення авто технічної експертизи надані вихідні данні, які не відповідають фактичним обставинам по справі та не поставлені питання, які могли б відобразити фактичний розвиток подій, усунути суперечності в показах учасників ДТП та свідків. Саме для досягнення вище зазначеної мети її представником 2 травня 2018 року заявлено з клопотанням про призначення авто-технічної експертизи та на розгляд експерта поставлено цілий ряд запитань, а саме:- визначити місце наїзду автомобіля OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на ОСОБА_3 по вул. Гагаріна в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області 27.11.2017 року о 17-00; - позначити на схемі ДТП закінчення дії дорожнього знаку 1.32 - пішохідний перехід та 3.29 - обмеження максимальної швидкості 40 км, розташованого на перехресті вулиці Гагаріна та вул.. Шевченко в напрямку вулиці Козацький Шлях в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області; - зазначити яка відстань від закінчення дії дорожніх знаків 1.32 - пішохідний перехід та 3.29 - обмеження максимальної швидкості 40 кв., встановленого на перехресті вулиці Гагаріна та вул. Шевченко в напрямку вулиці Козацький Шлях в смт. Вороновиця, до місця ДТП; - чи розповсюджувалась дія дорожнього знаку 1.32 - пішохідний перехід та 3.29 - обмеження максимальної швидкості 40 км, встановленого на перехресті вулиці Гагаріна та вул. Шевченко в напрямку вулиці Козацький Шлях в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області на місце наїзду автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на ОСОБА_3 ; - з якою швидкістю рухався автомобіль марки «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 в момент наїзду на ОСОБА_3 ; - яка довжина гальмівного шляху автомобіль марки «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 до місця ДТП; - яка троекторія руху автомобіля марки «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 в момент ДТП; - чи знаходяться дії водія автомобіля марки «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 в причинному зв`язку з настанням дорожно-транспортної пригоди; - які правила дорожнього руху порушені ОСОБА_7 під час наїзду на ОСОБА_3 27.112018 року на АДРЕСА_1 .
Клопотання задоволене. Однак, як вбачається з постанови про призначення експертизи, з запропонованих питань на розгляд експерта поставлено лише два.
Вважає, що без визначення точного місця наїзду автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та визначення точної швидкості з якою рухався вище зазначений автомобіль неможливо дійти до правильного висновку відносно відсутності причинного зв`язку між діями водія
ОСОБА_7 та завдання ним мені тілесних ушкоджень середньої важкості.
Так, фактично постанова про закриття провадження по справи винесена слідчим на підставі висновків авто-технічної експертизи. Однак, за вищевикладених обставин висновок експерта на даний час неможливо вважати повним.
Так експертом зазначено, що відповідно до п. 12.3 правил Дорожнього руху «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди. Яку водій об`єктивно спроможний виявити. Він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Під технічною можливістю попередження ДТП в експертній практиці розуміється можливість уникнення наїзду (зіткнення Ю перекидання) шляхом зниження швидкості, зупинки транспортного засобу або маневру.
Однак, міркувань щодо можливості здійснення маневру у виниклій ситуації для уникнення зіткнення експертом взагалі не висловлено. Якщо у виниклій дорожньо-траспортній ситуації водій ОСОБА_7 мав можливість здійснити маневр, але його не виконав, тому його неможливо вважати таким, що діяв відповідно до вимог п. Правил дорожнього руху. І відповідно у скоєному ДТП він є винним.
Так як зібрані по справі докази, на момент призначення авто технічної експертизи не відкривались і я не була ознайомлена з протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та схемою , яка відповідала його показам, тому вважаю , що для доведення або спростування вини водія ОСОБА_7 у наїзді на мене за вище зазначених обставин необхідно призначення повторну авто-технічної експертизи з зазначенням всіх вихідних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження .
Суттєвим недоліком у досудовому розслідуванні вважає і той факт, що слідством не усунуті розбіжності у показах водія ОСОБА_7 .
Так, допитаний в якості свідка 18 грудня 2017 року ОСОБА_7 зазначає, що потерпілу взагалі не бачив, так як праве узбіччя не було освітлене. Лише відчув удар. Тому і зупинився. Вийшов з машини та підійшов до невідомої йому дівчини, яка лежала на дорозі. Потім до нього підбігли родичі збитої дівчини і почали бити. Він викликав швидку і був доставлений в лікарню.
Під час проведення слідчого експерименту 26.04.2018 року ОСОБА_13 стверджує, що на відстані 29,4 м від автомобіля побачив пішохода, який перетинав вулицю. Після того, як потерпіла вийшла на проїжджу частину вулиці, то зупинилась на 2 секунди і витягла мобільний телефон, потім продовжила рух. Нікуди не дивилась, а просто йшла. Саме дані пояснення були в подальшому покладені в обґрунтування вихідних даних для авто технічної експертизи.
Чому слідчим віддано пріоритет у поясненнях ОСОБА_7 , наданих 26.04.2018 року, а не 18.12.2017 року, відкинуті пояснення свідків, вихідні данні зазначені в протоколі огляду місця події з матеріалів кримінального провадження. Постанови про призначення авто технічної експертизи та постанови про закриття провадження по справі не вбачається.
Однак, заявник вважає, що пояснення ОСОБА_14 , надані 26.04.2018 року неможливо вважати достовірними, та такими, що обґрунтовують відповідність дій ОСОБА_15 п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. Вони не підтверджені жодними іншими доказами по справі, а позиція слідства щодо їх достовірності є такою що свідчить про непроведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.
Оцінюючи зібрані по справі докази та закриваючи кримінальне провадження слідчий не врахував, що відповідно до вимог п. 9.5 Правил дорожнього руху водію забороняється подавати звукові сигнали у населених пунктах крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді (ДТП).
Відповідно до вимог п.12.2 правил у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Відповідно до вимог 12.3 Правил у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до вимог п.12.5 Правил у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.
Відповідно до вимог п.16.2 Правил на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Відповідно до вимог п. 26.1 Правил пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.
Відповідно до вимог п. 26.4 Правил під час виїзду з житлової та пішохідної зони водії повинні дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху.
Так як під час руху водій ОСОБА_7 не подав звуковий сигнал, який міг запобігти наїзду, в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрав таку швидкість, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав перевагу пішоходу на неврегульованому перехресті,під час руху у житловій зоні не надав перевагу іншому учаснику дорожнього руху, тому він порушив п.п. п.п. 9.5.; 12,2 ; 12.3 ;12.5; 16,2; 26.1; 26.4 Правил дорожнього руху. Однак, про дані вимоги Правил Дорожнього руху слідчий уваги не звертає.
Також вважає необхідним повідомити суд, що потерпіла не була ознайомлена з висновком судово-медичної експертизи № 3183 від 27.11.2017 року, якою встановлено, що в крові громадянина ОСОБА_7 під час проведення судово-хімічної експертизи виявлено столовий спирту концентрації 1,5 проміля.
Вважаю, що в одній і тій же ситуації водій, який перебуває у тверезому стані та стані алкогольного сп`яніння реагує по різному і відповідно, якби ОСОБА_7 був тверезий, то зіткнення можливо було б уникнути.
Відсутність даної обізнаності позбавила можливості потерпілій поставити питання про призначення судової медико-психологічної експертизи щодо швидкості реагування водія автомобіля «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 в момент ДТП за умови перебування у ставні алкогольного сп`яніння.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. Тому на даний час вона вимушена звернутись з даною скаргою.
Згідно ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Однак, під час винесення вище зазначеної постанови мали місце: невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; необґрунтованість висновків, які містяться в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину або відсутність події злочину; непроведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. Тому на даний час заявник просить суд скасувати постанову від 19.06.2018 року старшого слідчого СП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про закриття кримінальне провадження 0001347 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.1017 року та направити справу для продовження розслідування.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її адвокат, скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення вимог скарги, оскільки всі рішення прийняті відповідно до законодавства.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001347 від 27.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Так, постановою старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 19.06.2018 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001347 від 27.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні, з наданих доказів скаржником, було встановлено, що слідчим проведено досудове розслідування однобічно та поверхово, слідчим не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; необґрунтовано висновки, які містяться в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та як наслідок передчасно прийнято висновку про відсутність в діянні складу злочину або відсутність події злочину; не проведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримано вимог ч.5 ст. 110 КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопрушеня, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові не достатньо обґрунтувань щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Стаття 306 КПК України передбачає , що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушеня та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

В зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001347 від 27.11.2017 року проведено однобічно та поверхово, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 19.06.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001347 від 27.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 19.06.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001347 від 27.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя