АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(резолютивна частина)
"04" вересня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
обвинуваченого
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000814 від 15 червня 2017 року, відносно; -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, мешканець АДРЕСА_2 , із середньою освітою, студента ЧНУ ім. Ю. Федьковича, факультета педагогіки, психології та соціальної роботи, спеціальність педагогіка, ІІ курсу, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, уродженець мешканець

АДРЕСА_3
Провадження №11-кп/794/365/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Категорія ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

23/13, із неповною середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2018 року:

ОСОБА_9 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В силу ч.1 ст.105 КК України, звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання в виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_12 строком на один рік.
ОСОБА_6 , визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання у виді 30 (тридцяти) діб арешту.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України засудженого ОСОБА_6 , звільнено від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, навчання, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для відповідної реєстрації.
ОСОБА_10 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В силу ч.1 ст.105 КК України, звільнено ОСОБА_10 від покарання в виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_13 строком на один рік.
Стягнуто районним судом в рівних частках з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення трасологічної експертизи № 1141-к згідно висновку експерта від 23.06.2017 року в сумі 247,40 гривень.
Вирішено долю речових доказів.

Районним судом встановлено, що 14 червня 2017 року, близько 14 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 зустрілись із неповнолітнім ОСОБА_6 , біля готелю «Буковина», за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 141, де ОСОБА_6 переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, запропонував останнім здійснити крадіжку велосипедів із під`їзду будинку АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 погодились.
Того ж дня, близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 прибули до четвертого під`їзду вищевказаного будинку. Зайшовши до під`їзду, вони піднялись на дев`ятий поверх, де ОСОБА_6 вказав на два велосипеда марки «ВМХ», сірого кольору та марки «ЕХТЕ», чорного кольору, які були прикріплені на трос. В подальшому, вони вийшли із під`їзду та направились до будівельного магазину, в якому придбали різці чорно-жовтого кольору з метою перерізати кріплення до велосипедів.
Близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову пішли до вищевказаного будинку. В подальшому, знаходячись на дев`ятому поверсі, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно заздалегідь приготовленими різцями ОСОБА_10 пошкодив трос шляхом перекусу, на який був прикріплений велосипед та намагались його викрасти, однак довести свій умисел до кінця не змогли, так як були затримані одним із мешканців будинку.
На вказаний вирок захисник ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить, вирок районного суду скасувати та закрити кримінальне провадження, повторно допитати обвинуваченого ОСОБА_6 , повторно дослідити докази, а саме покази обвинувачених технічний запис судового засідання від 02.05.2018 року, на 11:41:00 запису, на 11:41:54 запису, 11:42:49 запису, 11:50:25 запису, на 11:44:02 запису, що на думку апелянта підтверджують відсутність попередньої змови та пропозицію ОСОБА_6 вчинити крадіжку, на 11:57:30 до 11:5 8:02 запису (де ОСОБА_10 чітко відповідає про те, що борг перед ОСОБА_6 був за придбані різці), також апелянт просить дослідити технічний запис судового засідання від 23.06.2018 року на 10:41:12 запису, де на думку апелянта обвинувачений ОСОБА_9 відповідає на запитання та спростовує факт пропозиції ОСОБА_6 вчинити крадіжку, умови її здійснення та підтвердив, що про крадіжку йому казав ОСОБА_10 та те, що ОСОБА_10 телефонував до ОСОБА_6 за проханням правоохоронних органів, апелянт просить дослідити технічний запис судового засідання від 02,05.2018р, на 11:52:57, від 11:59:42 до 12:01:07, 11:59:20 запису, де обвинувачений ОСОБА_14 дає неправдиві свідчення та підтверджується обмова ОСОБА_6 , також просить дослідити, технічний запис судового засідання від 14.06.2018 року на 15:50:48, де на думку апелянта ОСОБА_6 у своїх показах вказує, чому він пішов у той під`їзд також апелянт просить дослідити, диск із відеозаписом допиту неповнолітніх, характеризуючі дані ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 10.08.2017 року, клопотання про продовження строку досудового розслідування постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців (а.с.14-15) від 09 жовтня 2017 року, заперечення на клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування, та інші матеріали, що мають значення для прийняття рішення, апелянт вказує, що в зв`язку з невірною оцінкою районним судом досліджених обставин справи вирок районного суду є незаконним та необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції на думку апелянта в мотивувальній частині обвинувального вироку дійшов остаточних висновків про необґрунтоване посилання захисту на неконкретність висунутого обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувачення як на стадії досудового слідства, так і в суді першої інстанції, що на думку апелянта порушило права на захист обвинуваченого та позбавило можливості власне захищатися від обвинувачення, ОСОБА_6 згідно обвинувального акту обвинувачується у тому, що він запропонував ОСОБА_10 і ОСОБА_9 здійснити крадіжку велосипедів із під`їзду будинку АДРЕСА_5 за вказаною у обвинувальному акті адресою, на що ті погодилися. під час судового розгляду апелянт вважає, що дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження, наведені докази, на які посилався прокурор як на підставу доведеності вини та з чим погодився районний суд, не доводять вину обвинуваченого, районим судом на думку апелянта коротко викладено покази обвинуваченого ОСОБА_9 , в яких взагалі відсутні докази попередньої змови з ОСОБА_6 про вчинення крадіжки, апелянт вказує, що в судовому засіданні районного суду ОСОБА_9 декілька разів на різні запитання захисників та суду відповідав, що йому ОСОБА_6 нічого не пропонував, він з ним взагалі ні про що не розмовляв, ні на які пропозиції ОСОБА_6 не погоджувався, останній з ними не йшов красти велосипед і де він був під час здійснення ними крадіжки, не знає, в мотивувальній частині вироку, як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_6 , суд детально послався на покази ОСОБА_10 , які стали основним і єдиним доказом вини ОСОБА_6 однак при цьому на думку апелянта упустив, що свої покази ОСОБА_10 давав суперечливі, місцями неправдиві та такі, які не узгоджуються ні з показами свідків, ні з показами інших обвинувачених, які не підтверджуються іншими доказами, також боргове зобов`язання перед ОСОБА_6 , що стало причиною для здійснення крадіжки велосипедів, на яке посилається ОСОБА_10 , не встановлено органом досудового розслідування, прокурором не надано доказів цього в суді першої інстанції, районним судом на думку апелянта не було належним чином встановлено яким чином обвинувачені проникли до під`їзду, що на думку апелянта має важливе значення, також апелянт вказує, що судом невірно встановлено, хто саме купував різці, вважає покази ОСОБА_10 , в цій частині є неправдивими, із показів обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається відсутність вини у обвинуваченого ОСОБА_6 , покази свідків різняться та на думку апелянта не дають чіткого розуміння, яким чином ОСОБА_15 вчинив злочин, районний суд на думку апелянта не надав жодної оцінки та фактично проігнорував покази неповнолітнього ОСОБА_6 , де він детально повідомив районний суд про те, як правоохоронні органи в незаконний спосіб позбавили його свободи, також апелянт вказує, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку прийшов до висновку про відсутність порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_6 під час продовження строків досудового розслідування та було відхилено клопотання захисту про визнання доказів недопустимими, апелянт вважає, що прокурором не доведено в належний та допустимий спосіб наявності умислу в обвинуваченого ОСОБА_6 на вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, будь-яких доказів, не говорячи вже за їх сукупність, які б прямо або непрямо підтверджували вину обвинуваченого ОСОБА_6 обвинувачення не надано та судом не встановлено.
Інших апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу від учасників судового провадження не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, прокурора яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок районного суду, як законний залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 103, 104, 105, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2018року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, змінити.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді 15 (п`ятнадцяти) діб арешту.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу служби пробації і повідомляти про зміну проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена до Кримінального касаційного Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Повний текст ухвали буде проголошений 10 вересня 2018р. на 10-00 год. за адресою: вул. Емінеску, 4 м. Чернівці.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.09.2018 року

(дата засвідчення копії)