ун. № 759/7524/18
пр. № 1-кп/759/769/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0003855, внесеного 08.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 30.10.1981 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) умовно, з обов`язковим залученням до праці, згідно постанови Ровенського міського суду від 12.03.1982 року направлений в місця позбавлення волі, звільнився 12.04.1984 року по відбуттю строку покарання; 2) 25.01.1985 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 142 ч. 1, 193 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі; 3) 25.10.1985 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ст. ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі, звільнився 12.01.1989 року по відбуттю строку покарання; 4) 23.10.1989 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ст. ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 193 ч. 3, 194 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі, звільнився 10.04.1995 року по відбуттю строку; 5) 23.01.1997 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 221 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.04.1999 року по відбуттю строку покарання; 6) 29.09.2000 року вироком Ватутінського районного суду м. Києва за ст. 140 ч. 4 КК України (в редакції 1960 року) на 5 років позбавлення волі, звільнився 06.10.2003 року по амністії; 7) 18.05.2004 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнився 21.09.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 22 дні; 8) 16.05.2007 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 17.06.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів; 9) 16.03.2010 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 09.08.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 27 днів; 10) 07.04.2016 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнився 30.01.2018 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 09.05.2018 року близько 12 год. 15 хв., знаходячись у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-в, реалізовуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць товар, що належить ТОВ «Епіцентр К», а саме 2 секатора з храповим механізмом загальною вартістю 781 грн. 66 коп., сокиру вартістю 1325 грн., 2 батарейки загальною вартістю 134 грн. 50 коп., 3 батарейки загальною вартістю 254 грн. 10 коп., а всього майна на загальну суму 2495 грн. 27 коп., які сховав до кишень свого одягу, а саме жакету та під ремінь штанів, в які був одягнений, та, не маючи наміру розраховуватись, направився з торгівельного залу до виходу. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину він був затриманий працівниками охорони.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 09.05.2018 року приблизно о 12 год. 15 хв., він знаходився у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», що по вул. Берковецька, 6-в у м. Києві, та проходячи повз торгівельні полиці, взяв два секатори, сокиру та батерейки у кількості 5 шт., загальну вартість яких 2495 грн. 27 коп. та їх належність ТОВ «Епіцентр К» не оспорював,які поклав в кишені свого одягу та за пояс штанів, в які був одягнений. На касі він за ваги умисно не розрахувався за зазначений товар, після чого направився до виходу з магазину, однак був затриманий працівниками охорони магазину. Крадіжку намагався вчинити у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно на суму 2495 грн. 27 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та обставину, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, працездатний, але офіційно не працює, не одружений, позитивно характеризується, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції цієї частини ст. 185 КК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те що ОСОБА_3 має непогашені судимості, скоїв аналогічний злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком (3 місяці), суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 24.06.2018 року.

Речові докази по справі: 2 секатора з храповим механізмом, сокиру, 5 батарейок залишити у власності ТОВ «Епіцентр К».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1