Справа № 141/300/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 25.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.01.2018 року Оратівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області будучи судимим 16.01.2018 Оратівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляду позбавлення волі строком на 4 роки (вирок не набрав законної сили) на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин невеликої тяжкості.

Так, 24.02.2018 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та в якому проживає ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області, який виник через кошти, які останній винен ОСОБА_4 , в ході чого ОСОБА_4 з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, використовуючи малозначний привід, діючи з прямим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків, та бажаючи їх настання умисно кулаком правої руки наніс 2 удари в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій скроневій ділянці.

Відповідно до висновку експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №28 від 26.02.2018 при судово-медичні експертизі у громадянина ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій скроневій ділянці. Дане тілесне ушкодження могло виникнути від дії тупого-их, твердого-их, предмета-ів або співудару об нього-их. Тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій скроневій ділянці відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_6 пішов до себе до дому, в АДРЕСА_2 , де перебуваючи розповів про дану подію своїй матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в свою чергу спільно із своїм сином ОСОБА_6 пішли на територію домогосподарства де відбулась дана подія, щоб поговорити із ОСОБА_4 , навіщо він побив її сина.

Так, 24.02.2018 біля 20 год. 20 хв. перебуваючи на території домогосподарства в якому проживає ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , останній з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, використовуючи малозначний привід, діючи з прямим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків, та бажаючи їх настання умисно кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці нижньої губи.

Відповідно до висновку експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №29 від 26.02.2018 при судово-медичні експертизі у громадянина ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці нижньої губи. Дане тілесне ушкодження могло виникнути від дії тупого-их, твердого-их, предмета-ів або співудару об нього-их. Тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці нижньої губи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив, що вчинив злочини за обставин, що викладені вище. Також повідомив, що причиною конфлікту став борг, який ОСОБА_10 йому не повернув та те, що він перебував у стані сп`яніння. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що дійсно 24.02.2018 року близько 18 год. він знаходився на території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та в якому проживає ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в цей час, на територію домогосподарства зайшов ОСОБА_4 та попросив повернути борг. Він дав ОСОБА_4 кошти в сумі 200 грн., однак ОСОБА_4 почав сварку, виражатися в його адресу нецензурними словами, а потім кулаком правої руки наніс 2 удари в ліву частину обличчя.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що дійсно 24.02.2018 року близько 19 год. 45 хв. до домогосподарства, де вона проживає по АДРЕСА_2 повернувся її син ОСОБА_6 , який повідомив, що його побив ОСОБА_4 . Після цього, вона пішла на територію домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та в якому проживає ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , де знаходився ОСОБА_4 та запитала, навіщо він побив її сина. ОСОБА_4 відповів, що ОСОБА_6 не повернув кошти, які був йому винен. Після цього, ОСОБА_4 почав сварку, виражатися в її адресу нецензурними словами, а потім кулаком правої руки наніс удар в обличчя.

У зв`язку з заявою обвинуваченого ОСОБА_4 про повне визнання вини на підставі ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників процесу, вважає за недоцільне здійснювати повне дослідження обставин справи, зокрема, допит свідків та досліджувати письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження. При цьому, суд пересвідчився у тому, що зміст встановлених обставин є ОСОБА_4 зрозумілим та у відсутності сумніву в позиції обвинуваченого, добровільності його позиції щодо визнання ним фактичних обставин встановлених досудовим слідством. Тому, суд обмежується допитом обвинуваченого та потерпілих, та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого даних. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу оголошено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати встановлені досудовим слідством фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дотримуючись вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходить з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєння ним нових злочинів та враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що відповідно до положень ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву та цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, наслідків що настали.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжую покарання згідно ст. 67 КК України суд визнає - рецидив злочину та вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння..

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Оратівського районного сектору пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 17.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знову вчинив умисні злочини середньої тяжкості. ОСОБА_4 проживає в с. Сологубівка Оратівського району Вінницької області, спільно з матір`ю та молодшою сестрою, стосунки з рідними добрі. Працює неофіційно у місцевому фермерського господарстві. Щиро розкаюється у вчиненому, однак не усвідомлює наслідки своїх дій та не має готовності до зміни способу життя (поведінки, переконань). Компрометуючі матеріали щодо ОСОБА_4 в Сологубівську сільську раду не надходили. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як "дуже високий" та ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як "дуже високий".

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про пробацію», під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

Абзацом 17 ч.1 ст. 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У зв`язку із наведеним суд приймає до відома соціально-психологічну характеристику, надану представником органу пробації відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з поміж інших завдань має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 16.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 17.01.2017 рокута призначенои ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 16.01.2018 року набрав законної сили 22.03.2018 року.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а відповідно до ч.4 цієї статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" за сукупністю вироків (ст. 71 КК) ( 2341-14 ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК (2341-14) судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами та доповненнями) при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК ( 2341-14 ) до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.296 КК України, з урахуванням положень ст.ст. 65, 71, 72 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та скоєння ним нових злочинів.

Речові докази у справі - відсутні.

Судові витрати у справі -відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 68, ст. 71, 72, ч. 1 ст. 296 КК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань, частково приєднати для відбування ОСОБА_4 , невідбуте покарання за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2018 року та призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області

СУДДЯ ОСОБА_1