Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 678/443/18
Провадження № 1-кп/670/54/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 19.10.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.

18.10.2017 року близько 21.30 год. ОСОБА_4 на виїзді з м. Хмельницького в напрямку м. Вінниці, зупинив попутній транспортний засіб «Мегssеdes Веnz Огtego», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та попросив підвезти до смт. Летичів Хмельницької області, на що потерпілий погодився.

Їдучи у вказаному транспортному засобі, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, на панелі приладів автомобіля помітив належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Lenovo A399» та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, приблизно о 22 год. попросив ОСОБА_5 зупинитись поруч із кафе «Ліон», що по вулиці Савіцького Юрія, 75, в смт. Летичів Хмельницької області, після чого, знаючи, що потерпілий спостерігає за його діями, відкрито викрав із панелі приладів автомобіля мобільний телефон марки «Lenovo A399» вартістю 747 грн., із СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 25 грн., після чого втік у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 772 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що ввечері 18.10.2017 року на виїзді із м. Хмельницького зупинив вантажний автомобіль Мерседес, щоб доїхати у Летичів. Під час поїздки на панелі автомобіля він побачив мобільний телефон та вирішив його вкрасти. Після зупинки автомобіля у смт. Летичів він віддав водієві за дорогу гроші, схватив телефон та вибіг із ним. Потім викинув із нього сім-карту, і віддав телефон в користування своєму вітчиму, сказавши, що купив його, а через кілька днів приїхали працівники поліції і викрадений телефон вилучили.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши ОСОБА_4 та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), мало місце і органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України.

Обвинувачений винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, у залі суду вибачився за скоєне, заподіяна злочином шкода усунута шляхом повернення викраденого майна потерпілому, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідки Летичівської ЦРЛ від 26.10.2018 року на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За наведених обставин, враховуючи позицію потерпілого, який претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, із врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, що передбачене санкцією статті, за якою він засуджується, що буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у вказаному конкретному випадку.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Речові докази,мобільний телефон марки «Lenovo A399», який передано на зберігання ОСОБА_5 , повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 395,48 гривень судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1