№ 1-кп/331/323/2018
ЄУН 331/2887/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Таганрог, Ростовської області, РФ, українцю, громадянину України, який має не повну середню освіту, одруженого, однак із родиною фактично не мешкає, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-27.01.2000 Запорізьким р/с Запорізької обл. за ч.3 ст.81, ч.2 ст.142 КК України (в ред. 1960 р.) до 5 р. п/в з випробувальним строком 3 р.

-06.03.2001 Запорізьким р/с Запорізької обл. за ч.2 ст.142, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в ред. 1960 р.) до 5 р. п/в, на підставі ст.43 КК України до 6 р. п/в . з конфіскацією майна, 26.07.2006 умовно- достроково звільнений, невідбутий строк покарання 2 міс. 16 днів;

-21.04.2011 Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.368 КК України до штрафу 12750 грн.;

-24.10.2011 Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.321 КК України до 1 р. п/в.;

-15.02.2012 Запорізьким р/с Запорізької обл. за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 р п/в, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 3 р. та 1 міс. п/в з позбавленням права обіймати орган. - розпор. посади строком на 1 рік;

-19.04.2012 Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 3 р. п/в, на підставі ч.4 ст.70 КК України до з р. та 2 міс. п/в з позбавленням права обіймати орган. - розпор. посади строком на 1 рік, 05.03.2014 умовно-достроково звільнений, невідбутий строк покарання 9 міс. 13 днів;

-31.10.2014 Комунарським р/с м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 1 р. та 1 міс. п/в, на підставі ч.1 ст.71 КК України до 1 р. та 2 міс. п/в, 01.04.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України

за участю

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2017 року , приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, знаходячись біля буд.49-А по вул. Козачій в м. Запоріжжі побачив ОСОБА_5 який прямував в сторону парку «Перемоги» та слухав музику на мобільному телефоні. У цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_5 , який в цей момент знаходився біля буд.49-А по вул. Козачій в м. Запоріжжі, та правою рукою наніс останньому один удар в область обличчя, спричинивши тим самим фізичний біль. Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, шляхом ривку, відкрито викрав з правої руки ОСОБА_5 майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4Х З ОВ RАМ 32 GВ RОМ» в корпусі чорного кольору, вартістю 4299 грн.;

-Сім-карту мобільного оператора «МТС», матеріальної цінності для потерпілої не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку;

-Сім-карту мобільного оператора «Life», матеріальної цінності для потерпілої не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку;

-Чохол для мобільного телефону «Global Case Xiaomi Redmi» чорного кольору, вартістю 249 грн.

-Навушники «Panasonic RP-HJE118GI», вартістю 199 грн.,

а всього відкрито викрав майна на загальну суму 4747 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_6 , яка є власником вказаного майна, матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що 29 вересня 2017 року він перебував по вул.. Козачій у м. Запоріжжя та побачив молодих хлопців, які тримали у руці мобільні телефони та слухали музику. Так як на той момент він не працював та не мав грошей для існування, він вирішив забрати телефон. Тоді, підійшовши до одного із хлопців, він ударив його у голову, після чого вихопив телефон із рук та побіг. Вказаний телефон він продав на радіо ринку ОСОБА_7 . На сьогодні він щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати, цивільний позов визнав повністю та зазначив, що має намір найближчим часом відшкодувати шкоду.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, який відносяться до тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, що свідчить про схильність до злочинної діяльності, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працював.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів.
На підставі викладеного, суд вважає справедливим та таким, що буде відповідати цілям та меті призначення покарання, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст.. 186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому підстав для призначення більш м`якого покарання, або застосування ст.. 75 КК України не вбачається з огляду на дані біографії обвинуваченого та схильність до отримання доходу злочинним шляхом.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у заволодінні майном потерпілої, сума заподіяної шкоди у ніким не оспорюється, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4747 гривень.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді міста Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1