Дата документу Справа № 335/2268/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/395/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2268/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ ВКФ «ЕЛТА» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку приміщень 22 березня 2018 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, а саме фінансово-господарських документів ТОВ «ВКФ Елта» () по взаємовідносинам з ТОВ «ТД Редстар» ():

- договір поставки № 02/03 від 01.03.2017 року на 2-х аркушах;

- акт звірки станом на 31.03.2017 року на 1-му аркуші;

- інформаційну довідку на 1-му аркуші;

- видаткову накладну № 78 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші;

- товарно-транспортну накладну № ПН78 від 31.03.2017 року;

- прибуткову накладну № 1011 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші.

Згідно зі змістом судового рішення, до слідчого судді, за погодженням процесуального прокурора, звернувся заступник начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_8 з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, що було вилучене під час проведення обшуку в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 30.01.2018 року за ч. 2 ст. 205 КК України. В обґрунтування клопотання зазначав, що 22.03.2018 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, було виявлено та вилучено, крім фінансово-господарських документів ТОВ «ВКФ Елта», наступне майно: договір поставки № 02/03 від 01.03.2017 року на 2-х аркушах; акт звірки станом на 31.03.2017 року на 1-му аркуші; інформаційну довідку на 1-му аркуші; видаткову накладну № 78 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші; товарно-транспортну накладну № ПН78 від 31.03.2017 року; прибуткову накладну № 1011 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші. Слідчий зазначав, що вищезазначені документи мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. З наведених підстав просив накласти арешт на вищезазначені вилучені в ході обшуку документи.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважала, що надані слідчим матеріали кримінального провадження доводять, що вилучені під час обшуку вищезазначені документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник ТОВ ВКФ «ЕЛТА» адвокат ОСОБА_7 зазначає, що майно, на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт не має жодного доказового значення для кримінального провадження №0000018 від 30.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України. Воно не відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому має бути повернуто власнику якнайшвидше. Визначаючи документи доказами, суд не зазначив фактичних обставин кримінального провадження, які ці докази можуть підтвердити. Тобто, суд не навів логічного і правового взаємозв`язку між тим як вказане арештоване майно може підтвердити факт створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі жодним чином не обґрунтував своє рішення про накладення арешту, не вказав якому саме із критеріїв, передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України, це майно відповідає. На думку апелянта, ні клопотання слідчого, ні ухвала слідчого судді не містять обґрунтування підстав накладення арешту на майно, не зазначені конкретні критерії, яким відповідає майно, на яке накладено арешт. Вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що предмети на які накладено арешт мають доказове значення, оскільки жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено доказами, що ці предмети якимось чином можуть підтвердити факт створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.01.2018 року за № 0000018.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника ТОВ ВКФ «ЕЛТА» адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Так, відповідно до матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2018 року частково задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в нежитлових приміщеннях за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, б. 2, з метою відшукання та вилучення: договорів та додатків до них, специфікацій, актів прийому - передачі, накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, платіжних доручень, грошових чеків, пластикових банківських карток, наказів про призначення службових осіб, електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, системних блоків персональних комп`ютерів, портативних комп`ютерів, магнітних, оптичних та флеш носіїв інформації, чорнових записів незаконної фінансово-господарської діяльності, що містять відомості, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, інших документів щодо взаємовідносин ТОВ «ВКФ Елта» (), ТОВ «Лотос Трейд» () з ТОВ «Оптима Косметик» (), ТОВ «Мері Косметик» (), ТОВ "Арбат Інвест" (38284866), ТОВ "Вітекс Трейд Груп" (39978987), ТОВ "Флай Енерджі" (40868472), ТОВ "Торговий Будинок "Косметик Трейд" (ТОВ "ТБК Гарант") (40924332), ТОВ "Промторг Інвест" (40149189), ТОВ "Константа Лідер" (40713070) та іншими суб`єктами господарської діяльності (для встановлення причетності до незаконної діяльності).

Відповідно до протоколу обшуку від 22.03.2018 року під час проведення обшуку було виявлено та вилучено, крім вищезазначеного, також й інше майно, на вилучення якого не надавався дозвіл слідчим суддею, а саме: договір поставки № 02/03 від 01.03.2017 року на 2-х аркушах; акт звірки станом на 31.03.2017 року на 1-му аркуші; інформаційну довідку на 1-му аркуші; видаткову накладну № 78 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші; товарно-транспортну накладну №ПН78 від 31.03.2017 року; прибуткову накладну № 1011 від 31.03.2017 року на 1-му аркуші.

Вилучені під час обшуку вищезазначені документи можуть бути використані, як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження № 0000018, внесеного до ЄРДР 30.01.2018 року за ч. 2 ст. 205 КК України, та слугувати доказом взаємовідносин ТОВ «ВКФ Елта» та ТОВ «Редстар» (), враховуюче, що останнє підприємство зазначено у фабулі вказаного кримінального провадження.

Висновки слідчого судді про те, що слідчий довів необхідність накладання арешту на тимчасово вилучене майно, є обґрунтованими.

Слід зазначити, що на теперішній стадії досудового розслідування не стоїть питання щодо остаточної кваліфікації, а також наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, а досудове розслідування триває. А тому, на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не може давати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості.

Вилучене майно в повній мірі відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що перелічені обставини, на теперішній час, свідчать про безпідставність тверджень захисника про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ТОВ ВКФ «ЕЛТА» адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку приміщень 22 березня 2018 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, а саме фінансово-господарських документів ТОВ «ВКФ Елта» () по взаємовідносинам з ТОВ «ТД Редстар» (), перелік якого зазначено в ухвалі слідчого судді залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4