У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2018 Справа №607/5755/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час підготовчого судового засідання в залі суду з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001845 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав продовження існування ризиків, що мали місце на момент обрання відносно даної обвинуваченої вказаного запобіжного заходу, обсяг яких на даний час не зменшився.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, захисника та обвинувачену, які заперечили у задоволенні клопотання прокурора та заявили клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його відсутністю доказів про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також негативним станом здоров`я обвинуваченої, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Так, згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

А тому зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , яка ніде не працює, а тому не має самостійних доходів і засобів до існування, її низький рівень соціальних зв`язків (незаміжня, не має утриманців), хоча і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце проживання, однак обвинувачується у вчиненні значної кількості епізодів середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності, санкцією найтяжчого з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, під час досудового розслідування яких тривалий час перебувала у розшуку, що дає суду підстави вважати, що дана обвинувачена, у разі обрання їй іншого більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкції кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, ухилитися від суду або ж іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 24 червня 2018 року, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, що були визначені вище, які перешкоджають обранню обвинуваченій ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про вкрай негативний стан здоров`я обвинуваченої, що перешкоджало б останній перебувати в умовах місць попереднього ув`язнення ні обвинуваченою ні її захисником не подано та судом не здобуто.

На підставі викладеного і керуючись ч.3 ст.315, розділом ІІ КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити строк дії раніше обраного обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 24 червня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України

Головуючий суддяОСОБА_1