Справа № 576/605/16-к
Провадження № 1-кп/576/132/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001092 від 09.10.2015 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рижівка Білопільського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого, 27.02.2012 р. Глухівським районним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт; 19.07.2012 р. Глухівським районним судом за ст.15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 16.06.2014 р. звільнений від відбування покарання згідно ст. 2 ЗУ „Про амністію в 2014 році від 08.04.2014р.; 25.09.2014 р. Глухівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту; 15.09.2015 р. Апеляційним судом Сумської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

06.10.2015 р. близько 18-ї години, ОСОБА_4 повторно, таємно, шляхом відкриття хвіртки, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , звідки викрав алюмінієвий казанок вартістю 75 грн., а також шляхом зламу навісного замка проник до веранди будинку за вищевказаною адресою, де скоїв крадіжку газового балону місткістю 50 літрів вартістю 250 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням до житла та сховища.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, та звернувся до суду з клопотанням про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості та надав суду згоду потерпілого на укладення угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином і потерпілий надав згоду на укладення угоди.

Також встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної 30.05.2018 р., сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, а також щодо призначення йому покарання у виді 4 років і 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.09.2015 р. та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 8 місяців 13 днів позбавлення волі.

Вид та міра покарання, передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, на яке обвинувачений погоджується, обрані з урахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши умови угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість її затвердження та призначення виду і міри покарання, узгоджених сторонами.

У строк покарання обвинуваченому слід зарахувати період попереднього ув`язнення за попереднім вироком з 03.04.2015 р. по 20.04.2015 р. з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.

Також у строк покарання підлягає й час тимчасового залишення в слідчому ізоляторі для забезпечення досудового і судового провадження з 24.02.2016 р. по 31.05.2018 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України (в ред. 26.11.2015 р.).

Враховуючи, що на час винесення цього вироку обвинувачений повністю відбув призначене покарання, він підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2018 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001092.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 років і 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.09.2015 р. та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 8 місяців 13 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання за попереднім вироком, тобто з 03.12.2015 р.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04.2015 р. по 20.04.2015 р. та з 24.02.2016 р. по 31.05.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тимчасове залишення в слідчому ізоляторі для забезпечення досудового і судового провадження скасувати.

У зв`язку з фактичним відбуттям узгодженого сторонами покарання звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Речовий доказ - газовий балон, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в користуванні власника.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в розмірі 184,14 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1