печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000169, -

В С Т А Н О В И В :
22.09.2018 в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене 20.09.2018 під час огляду місця події на вулиці неподалік будинку № 14 по вул. Генерала Момота, у м. Харків.
Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000169 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 10.07.18 в зоні митного поста "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС України здійснено огляд міжнародного поштового відправлення, що прямувало з КНР до України з визначеною адресою: м. Харків, вул. Генерала Момота, буд. 5-А, гурт 317 та на ім`я ОСОБА_5 . В ході огляду відправлення у ньому виявлено порошкоподібну речовину у складі якої міститься «метандієнон», який внесений до переліку отруйних та сильнодіючих лікарських засобів.
20.09.2018 під час огляду місця події, на ділянці місцевості, що знаходиться неподалік будинку № 14 по вул. Генерала Момота, у м. Харків, знаходиться громадян ОСОБА_5 , який тримав у руках коробку, що являла собою поштове відправлення та знаходиться громадянин ОСОБА_6 , який представився водієм компанії «Укрпошта» та вказав, що щойно вручив поштове відправлення ОСОБА_5 про що надав відповідну квитанцію про отримання поштового відправлення.
В той же час, ОСОБА_5 повідомив, що дійсно отримав поштове відправлення, про що розписався у квитанції, проте вказав, що йому не відомо що це за поштове відправлення та те що йому воно не належить.
Під час огляду поштового відправлення, яке тримав у руках ОСОБА_5 встановлено, що воно являє собою картонну коробку, після відкриття якої у ній виявлено десять менших коробок із зображенням кексів із жовтою рамкою, в середині яких містились профальговані пакети та порошкоподібна речовина білого кольору що знаходилась у поліетиленових пакетах із зіповими застібками. Вказане поштове відправлення та квитанція про його отримання в ході огляду місця події було вилучено.
В заяві поданій до суду слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна. Крім того, наразі власник майна невстановлений.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Згідно другої частини ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а відтак доводи апеляційної скарги про не перебування службових осіб товариства у будь-якому статусі у вказаному кримінальному провадженні є, як вважає колегія суддів, які не заслуговують на увагу.
Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову слідчого про визнання майна речовими доказами, з метою їх збереження є достатні підстави для накладення арешту.
Також слідчим на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.
Крім того, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000169 задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 20.09.2018 під час огляду місця події на вулиці неподалік будинку № 14 по вул. Генерала Момота, у м. Харків, а саме: картонну коробку, десять менших коробок із зображенням кексів із жовтою рамкою, в середині яких містились профальговані пакети та порошкоподібна речовина білого кольору що знаходилась у поліетиленових пакетах із зіповими застібками та квитанцію про отримання поштового відправлення.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1