Справа № 489/4450/18
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/609/2018
У Х В А Л А

24 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, без визначеного місця проживання, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 09.11.2018 року.

Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений має місце проживання, наркотики не вживає, на відповідних обліках не перебуває, буде з`являтись до суду, підстав для продовження строку тримання під вартою немає.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в клопотання захисника та обвинуваченого необхідно відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з урахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не має місця роботи та постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, не має визначеного місця проживання та реєстрації, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення іншого злочину та переховування від органів досудового розслідування і суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 22.12.2018 року.

В клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1