Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/133/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 286 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000382 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 , який діє в і інтересах потерпілої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2018 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Богданівка, Знам`янського району Кіровоградської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною вищою освітою, який є інвалідом 3 групи, не одружений, має на утриманні малолітню доньку, працює звільненим бригадиром Знам`янської дистанції захисних лісонасаджень Одеської залізниці, раніше не судимий,
виправданий за ч. 3 ст. 286 КК України, у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Цим же вироком вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих.

Зокрема, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 24 вересня 2011 року в період з 23.00 год. до 00.00 години, керуючи згідно довіреності автомобілем ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , в порушення вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, рухаючись в темну пору доби по вул. Партизанській в м. Знам`янка Кіровоградської області, зі сторони м. Олександрія в напрямку с. Знам`янка, при виконанні маневру повороту вправо, на територію АЗС WOG, яка розташована за адресою м. Знам`янка вулиця Партизанська, 70, Кіровоградської області (територія Дмитрівської сільської ради), в порушення вимог п. 9.2 (б) та 9.4 Правил дорожнього руху України знехтував елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, створив небезпеку для дорожнього руху та перед здійсненням вищевказаного маневру, заздалегідь не включив правий покажчик повороту, щоб проінформувати інших учасників дорожнього руху про намір виконати маневр повороту, при цьому в порушення вимог п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, розташовуючись не у крайньому правому положенні на проїжджій частині дороги, змінив напрямок руху керованого транспортного засобу для виконання повороту вправо, при цьому не переконався в безпеці виконуваного маневру та не виконавши п.п. 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України
- допустив зіткнення з мотоциклом ЯВА без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїжджої частини позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_11 .
Внаслідок зіткнення транспортних засобів:
- водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови, грудної клітини та кінцівок: обширної проникаючої, забійно-рваної рани голови, множинних переломів кісток зводу та основи черепу з формуванням вільно-рухомих відламків, розбиття лобних долей, субдурального та субарахноїдального крововиливів, забоїв головного мозку, переломів ребер, крововиливу під плевру легень, саден голови, тулуба та кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 129 від 06.12.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті;
- пасажир мотоцикла ЯВА ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: субдуральної гематоми лобно-тім`яної виличної області, субарахноїдального крововиливу правої півкулі мозку та півкулі мозочку, забоїв головного мозку в області стволових структур, забоїв легенів, крововиливу під плевру та тканини грудної клітини, саден голови, тулубу та кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 123 від 06.12.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

Вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2018 року ОСОБА_11 виправданий за ч. 3 ст. 286 КК України, у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що 24 вересня 2011 року, в період з 23.00 год. до 00.00 години автомобіль ВАЗ-212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_11 , рухаючись зі сторони м. Олександрія в сторону с. Знам`янка, при виконанні маневру повороту на територію АЗС WOG, зіткнувся з мотоциклом ЯВА, без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_13 , який керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, рухався в попутному напрямку біля правого краю проїжджої частини, позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_11 .
Зіткнення відбулося при об`їзді мотоциклом «Ява» автомобіля «Нива» з правої сторони, при цьому Мотоцикл «ЯВА» лівою частиною контактував з правою боковою частиною автомобіля ВАЗ-2121. В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА складав близько 20? ± 5?, відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля ВАЗ-2121 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі мотоцикла ЯВА.
Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 та пасажир ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.
Однак, висновок обвинувачення, що водій ОСОБА_11 порушив правила безпеки дорожнього руху, і ці порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку із спричиненням смерті потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на досліджених судом доказах не ґрунтується, а базується лише на припущеннях.
Водій мотоцикла в умовах пригоди повинен був відмовитися від руху по невизначеній ділянці з випередженням автомобіля та діяти по обстановці виконати обгін або випередження зліва автомобіля, з дотриманням вимог пункту 14.2 ПДР або 10.1, 10.3 ПДР, чи продовжити рух за автомобілем та з дотриманням безпечної дистанції, як це передбачено вимогами пункту 13.1 ПДР.
Належним виконанням указаних вимог указаних пунктів водій мотоцикла мав технічну можливість уникнути пригоди.
Судом першої інстанції встановлено, що фактичні дії водія мотоцикла, що не відповідали вказаним вище вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.
Згідно вироку суду першої інстанції стороною обвинувачення не доведено належними доказами обставини обвинувачення, що 24 вересня 2011 року в період з 23.00 год. до 00.00 години ОСОБА_11 керуючи автомобілем ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б, д). 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України, а саме: знехтував елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, створив небезпеку для дорожнього руху та перед здійсненням вищевказаного маневру, заздалегідь не включив правий покажчик повороту, щоб проінформувати інших учасників дорожнього руху про намір виконати маневр повороту, розташовуючись не у крайньому правому положенні на проїжджій частині дороги, змінив напрямок руху керованого транспортного засобу для виконання повороту вправо, при цьому не переконався в безпеці виконуваного маневру та допустив зіткнення з мотоциклом ЯВА без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку, біля правого краю проїжджої частини, позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє і інтересах потерпілої
ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі. В процесі розгляду апеляційної скарги дослідити всі письмові докази, наявні у кримінальному провадженні.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що показання свідка ОСОБА_15 мали бути оцінені судом критично, оскільки у ході допиту у судовому засіданні вказаний свідок неодноразово міняв показання, визнавав, що не пам`ятає певних обставин, не міг більш - менш точно вказати відстані, час та інші суттєві обставини. Крім того, навіть не міг пригадати дорожню обстановку перед ДТП (наявність інших транспортних засобів, розташування транспорту на проїжджій частині). Проте, свідок стверджував, що на мотоциклі не були увімкнені освітлювальні прилади, але при цьому дав свідчення про те, що мотоцикл помітив лише в момент зіткнення з «Нивою» - тобто до зіткнення мотоцикла не бачив. При цьому свідок не міг бачити мотоцикл і під час зіткнення, оскільки з усіх письмових доказів випливає, що мотоцикл контактував з «Нивою» з протилежного від місця перебування свідка боку.
Натомість, у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 свідчив суду про те, що точної дати події не пам`ятає, але у той день близько 23.00 години він перебував на роботі на АЗС «WOG» в м. Знам`янка, вийшов покурити і дивився на в`їзд до АЗС. Ближче до центру проїжджої частини рухався автомобіль «Нива», який не вмикаючи сигналу повороту почав виконувати маневр повороту на АЗС. Чув звуки гальмування, потім побачив, що з правої сторони у автомобіль «Нива» вдарився мотоцикл, водій і пасажир вилетіли з мотоцикла. Дорога добре освітлювалась від АЗС та залізниці. Фари на «ниві» були увімкнені у режимі ближнього світла. Швидкість «Ниви» була близько 40 км/год. Від місця ДТП перебував близько 25 метрів.
Дані показання відповідають показанням ОСОБА_16 , які були ним дані у ході відтворення обстановки та обставин події 07.12.2011 року (т.1 а.с.45-46).
Крім того, наведені вище показання свідка ОСОБА_16 підтверджуються і показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_11 , які були ним дані у ході відтворення обстановки та обставин події 05.12.2011 року, а саме про те, що в момент початку виконання маневру повороту на АЗС автомобіль «Нива» знаходився на відстані 3 м. від правого (по ходу «Ниви») краю проїжджої частини (що спростовує показання ОСОБА_11 , які були дані суду 05.10.2017 року та показання свідка ОСОБА_17 суду від 28.07.2015 року).
Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні та під час проведення слідчих дій давав однозначні та послідовні показання, а також те, що ці показання підтверджуються іншими доказами, його свідчення судом прийняті не були. Таке рішення суду вважає безпідставним та незаконним.
Також, у ході відтворення обстановки та обставин події 05.12.2011 року за участю ОСОБА_11 було встановлено видимість мотоцикла з місця водія автомобіля «Нива», яка склала 63 м. при умові, що фара мотоцикла не працювала та понад 90 м. при умові, що фара мотоцикла була увімкнена, (т.1 а.с.57-58).
Вважає, що суд не дав належної оцінки висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №4771/19 від 08 11.2011 року (т.1 а.с.110 - 114), яким встановлено:
3. За умови виконання водієм а/м ВАЗ - 2121 вимог пп.2.3 (б), 10.1, 10.6 ПДР (в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні дані про наявність будь-яких причин технічного характеру, які могли б перешкодити виконанню водієм автомобіля ВАЗ-2121 зазначених вище вимог ПДР), він (водій а/м ВАЗ-2121) мав можливість не створювати небезпеки для руху водію мотоцикла ЯВА і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з даним мотоциклом.
4. В розглянутій дорожній обстановці водій мотоцикла «Ява» ОСОБА_18 , виконуючи вимоги п.12.3 ПДР (своєчасно застосувавши гальмування) мав зупинити керований ним мотоцикл до місця зіткнення (до лінії руху автомобіля ВАЗ) і тим самим мав технічну можливість уникнути ДТП.
Разом з тим, аналізуючи даний висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №4771/19 від 08.11.2011 року, слід зауважити, що у вихідних даних, вказаних у постанові про призначення експертизи було вказано занижену швидкість а/м ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_11 , а саме - 30 км/год., у той час, як з показань свідка ОСОБА_15 (що прийняті судом) швидкість а/м ВАЗ - 2121 складала 35 - 40 км/год. Крім того, з п.7 висновку цієї експертизи випливає, що розрахунок відстані, на якій для водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_19 виникла небезпека - 123.5 м. (встановлено в частині висновку «Дослідження», стор. 5-6), здійснювався з найбільш допустимою для руху мотоцикла швидкістю - 60 км/год. (хоч це нічим не встановлено). Таким чином, занизивши швидкість а/м ВАЗ-2121 і застосувавши для розрахунків припущення, з якою швидкістю рухався мотоцикл, експерт прийшов до результату, викладеного в п.4 висновку, хоч цей результат з огляду на вказані вище причини є чистим припущенням і тому прийматись судом, як доказ не може.
Дані обставини судом враховано не було, як не було враховано і те, що отриманий у наслідок припущення результат - відстань, на якій від а/м ВАЗ 2121 знаходився мотоцикл у момент виникнення небезпеки - 123.5 м. використовувався у подальших експертних дослідженнях, а саме у висновку судової авто-технічної експертизи №809 від 25.05.2013 року, тому вказаний висновок теж не може вважатись достовірним.
Крім того, судом першої інстанції було досліджено висновок №1533/1534 судової транспортно-трасологічної й авто-технічної експертизи від 23.05.2014 року, складений судовим експертом, зав. ВАТД ОНДІСЕ ОСОБА_20 та покладено його в обґрунтування вироку. Вважає, що вказаний висновок складений однобоко, в інтересах обвинуваченого, без урахування всіх наявних у матеріалах провадження фактичних даних і не відповідає реальним обставинам ДТП.
Так, відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 28.05.2013 року ширина проїжджої частини в місці ДТП складає 12.4 м. Однак експертом з незрозумілих причин при складанні висновку взято, як ширину проїжджої частини в місці ДТП цифру 8.9 м., тобто ним не враховану смугу проїжджої частини шириною 3.5 м., яка в описовій частині висновку кваліфікована як «невизначена територія». Але така кваліфікація суперечить п. 1.10 ПДР України, де сказано: «автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій)». Терміну «невизначена територія» в ПДР України немає і експерт (як у подальшому і суд першої інстанції) не мав права застосовувати та опиратись на поняття, які не передбачені нормативними документами. Таким чином, при проведенні досліджень необхідно використовувати у вихідних даних ширину проїжджої частини - 12.4 м., тобто відстань від лівого краю проїжджої частини до бордюрного каменю клумби, яким у місці ДТП обмежена проїжджа частина справа.
Далі, в дослідженні експертом встановлено швидкість автомобіля ВАЗ-2121, яким керував ОСОБА_11 , на момент контактування транспортних засобів - 19 - 23 км/год., але для встановлення відстані, на якій знаходився мотоцикл в момент початку виконання автомобілем маневру повороту, експертом використано час виконання маневру повороту автомобіля до моменту зіткнення - 7.41 сек. визначений при проведенні слідчого експерименту. Проте, згідно протоколу слідчого експерименту, швидкість руху автомобіля при визначенні вказаного часу не фіксувалась - тобто цей час з огляду на розраховану експертом швидкість автомобіля вже не є істинним і не може братись як вихідні дані.
Вважає, що висновок №1533/1534 судової транспортно-трасологічної й авто-технічної експертизи від 23.05.2014 року не може бути прийнято як доказ для визначення наявності чи відсутності вини водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 у ДТП, що сталась.
Однак, незважаючи на всі вищевикладені обставини, судом першої інстанції покладено в обґрунтування вироку всі вищенаведені обставини, але практично повністю проігноровано висновок комісійної додаткової судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи №13163/13961 від 05.01.2015 року та зазначено, що вказаний висновок не дає конкретної відповіді, що саме дії водія ОСОБА_11 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (т.3 а.с.88-116).
З такою позицією суду неможливо погодитись, оскільки у вказаному висновку у відповіді на питання № 10,11,12,16,17,18 прямо і недвозначно вказано наступне:
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані при нижній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (0.5), то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 , який здійснював маневр заїзду на АЗС «WOG» не з крайнього правого положення на проїзній частині дороги визначалася шляхом виконання водієм ОСОБА_11 вимог п.10.1,10.3 та 10.4 ПДР України.
Для виконання вказаних вимог ПДР України у водія ОСОБА_11 не було перешкод технічного характеру.
В даному випадку дії водія автомобіля ВАЗ-2121 не відповідали вимогам п.п. 10.1,10.3 та 10.4 ПДР України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані при верхній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (0.7), а також якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в шороховатому стані, то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 2.3(6), 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України.
Для виконання вказаних вимог ПДР України у водія ОСОБА_11 не було перешкоди технічного характеру.
В даному випадку дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 2.3(б), 10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо мотоцикл рухався з увімкненою фарою по сухій поверхні асфальтобетонної дороги, як в накатаному стані, так і в шороховатому стані, то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 визначалася виконання ним вимог п.10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку виникненням даної Дорожньо-транспортної пригоди.
Апелянт вважає, що вказаним висновком комісійної додаткової судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 13163/13961 від 05.01.2015 року встановлено, що порушення ПДР України водієм ОСОБА_11 перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди незалежно від того, чи було ним завчасно подано сигнал світловим покажчиком повороту, чи ні.
Вказує, що судове рішення першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню оскільки має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (п.2 ч.1 ст. 409, ст. 411 КПК України), що є підставою для скасування вироку та постановлення нового вироку судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В порядку ч. 3 ст. 404 КПК України повторно дослідити докази у праві, зокрема: допитати обвинуваченого, вивчити письмові докази.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом в порушення п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Приймаючи рішення судом зазначено, що інкриміноване ОСОБА_11 органом досудового розслідування обвинувачення, прокурором не доведено та не має достатнього доказового підґрунтя, забезпечується суперечливими доказами - експертизами та показаннями свідка, які не заслуговують довіри. Чому виникла ця недовіра, судом належним чином не вмотивовано.
Так, за результатами дослідження наданих стороною обвинувачення експертиз та надання їм оцінки, суд прийшов до висновку щодо наявних порушень ПДР України у діях водія мотоцикла ОСОБА_21 . Що стосується допущених порушень ПДР України водієм ОСОБА_11 , зазначених у висновках експертиз (№5691/18 від 23.12.201, та ін), судом оцінка фактично не надана.
Тобто суд, посилаючись на п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 віл 23.12.2015 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідно до якого у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків, фактично робить навпаки, оскільки надає оцінку лише діям водія мотоцикла ОСОБА_22 .
Крім того, суд оцінюючи показання свідків - очевидців ДТП надав перевагу показам свідка ОСОБА_15 , оскільки, на переконання суду, той є професійним водієм, спроможним миттєво оцінювати ситуацію, яка склалась на автошляху та реагувати на неї. Однак не зрозуміло, звідки у суду інформація про професіоналізм останнього, оскільки його документи щодо стажу керування транспортними засобами судом не вивчались та у показаннях, наданих суду така інформація відсутня, що знайшло своє відображення у рішенні.
Тобто судом порушено принцип безпосередності дослідження доказів.

Водночас, при наданні оцінці показань іншого свідка, а саме ОСОБА_23 суд зазначив лише щодо його показання про наявність світла фари на мотоциклі "Ява" та взагалі проігнорував покази щодо відсутності включеного покажчика повороту та розташування відносно меж проїзної частини автомобіля «Нива» під керуванням ОСОБА_11 під час здійснення маневру повороту на право. Тобто, судом однобічно вибірково та не у повному обсязі надана оцінка показань свідка, хоча згідно висновку комісійної додаткової судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи №13163/13961 від 05.01.2015, його показання відносно розвитку обставин ДТП з технічної точки зору є обєктивними.
Поряд з цим, судом зазначено, що стороною обвинувачення не спростовано показання обвинуваченого в тій частині, що він здійснюючи автомобілем поворот на АЗС "WOG" знаходився в крайньому правому положенні. Вважає, що вказаний висновок суду є хибним з наступних підстав.
Так, свідок ОСОБА_23 , показання якого суд безпідставно не прийняв до уваги, чітко зазначив, що автомобіль "Нива" почав здійснювати маневр повороту вправо будучи при цьому ближче до центру дороги. Крім того, під час проведення відтворення обстановки і обставин події 05.12.2011 за участю обвинуваченого, при встановлені автомобіля "Нива" в положення, яке займав автомобіль в момент початку здійснення маневру вправо, встановлено, що останній знаходився на проїзній частині на відстані 3 метри до правого краю проїзної частини.
Тобто, сам обвинувачений підтвердив, що маневр був виконаний не з крайнього правого положення на проїжджій частині (без дотримання положень п. 10.4 ПДР України), що також свідчить про порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч. 1 ст.411 КПК України, оскільки не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
З огляду на те, що суд прийняв до уваги показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 щодо включення покажчика повороту перед маневром, слід зазначити наступне.
Так, ОСОБА_11 будучи допитаний в судовому засіданні вказав, що правий покажчик повороту включив за 30-50 метрів до маневру, а свідок ОСОБА_15 у своїх показах, наданих суду зазначив, що останній був включений за 25-35 м. від місця, де обвинувачений почав виконувати маневр повороту. Тобто, ці показання чітко вказують на порушення обвинуваченим вимог п.9.4 ПДР України, про що також зазначено у обвинувальному акті, однак суд помилково вказав, що ця частина обвинувачення не доведена.
ОСОБА_11 маневр повороту здійснював не з крайнього правого положення на проїзній частині, включив покажчик повороту з порушенням вимог п.9.4 ПДР України (згідно його показань та свідка ОСОБА_15 ) чи взагалі його не включив (згідно показань свідка ОСОБА_23 ), що не має принципової різниці, оскільки у двох випадках наявне порушення ПДР, тобто своїми односторонніми діями створив аварійну ситуацію в результаті якої відбулось зіткнення його автомобіля та мотоцикла під керуванням ОСОБА_19 з подальшими наслідками для нього та пасажира ОСОБА_14 .
Керування ОСОБА_24 мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння та без реєстраційного номеру тягне за собою лише адміністративну відповідальність та ні в якому разі не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із подією, що трапилась.
Вважає, що судом зроблено хибний висновок про те, що сторона обвинувачення не довела момент виникнення небезпеки та хто ж створив небезпечну дорожню обстановку, та не доведено, що саме ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути ДТП, оскільки висновок комісійної додаткової судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи №13163/13961 від 05.01.2015 не дає на ці питання відповідь.
Також, приймаючи рішення місцевим судом у вироку зазначено, що в обвинувальному акті ОСОБА_11 не обвинувачується, а підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. На думку суду це призвело до неконкретності та відсутності в обвинувальному акті чітко сформованого обвинувачення.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, потерпілу ОСОБА_7 , а також представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_11 , та його захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. А саме, рішення має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За приписами ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 даного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь цієї особи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції було повно всебічно і об`єктивно досліджено обставини провадження, та на підставі сукупності правильно оцінених доказів з точки зору достатності для ухвалення виправдувального вироку.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_11 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не визнав, суду показав, що 24 вересня 2011 року близько 23 години 30 хвилин, керував автомобілем ВАЗ-2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухався зі сторони м. Знам`янка в напрямку м. Кіровоград. Швидкість руху була невелика, менше 30 км./год.
Про те, що потрібно заїхати на заправку, подумав заздалегідь, включив правий покажчик повороту за 30-50 метрів, почав перестроюватися в крайнє праве положення, ближче до обочини, більш точну відстань від правої частини його автомобіля до краю проїжджої частини він не пам`ятає, але від лівої частини його автомобіля до середини проїжджої частини було близько 3 метрів. Перед поворотом подивився в дзеркало заднього виду, праве, ліве дзеркало, переконавшись, що транспортних засобів не було, почав завертати в поворот на АЗС, швидкість складала близько 20 км/год. Коли почув удар в праву сторону автомобіля, зупинився через 2 метра, побачив некерований мотоцикл ЯВА, включив аварійні сигнали.
В цей час підбіг водій автомобіля «КАМАЗ», що стояв на протилежному боці автодороги і вони спільно намагались надати першу медичну допомогу постраждалим. Через декілька хвилини вийшли всі працівники заправки серед яких був і ОСОБА_23 . В подальщому зупинили автомобіль швидкої допомоги, що рухався по дорозі та викликали інший автомобіль швидкої допомоги, та повідомили про пригоду в чергову частину міліції. Допомогли завантажити потерпілих в автомобіль швидкої допомоги.
Крім того, пояснив, що алкоголю та наркотичних засобів не вживав. Погода була нормальна, було сухо, опадів не було. Проїжджа частина була освітлена погано, оскільки ліхтарі залізниці були направлені на колії, покриття дороги асфальтоване. Дорожньої розмітки не пам`ятає. Дорога має дві смуги руху по одній в кожному напрямку. Попутного транспорту не пам`ятає, на смузі зустрічного руху стояв автомобіль «КАМАЗ». Транспорту, що рухався у зустрічному напрямку не пам`ятає. Мотоцикла до удару не бачив.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді першої інстанції пояснила, що 24 вересня 2011 року близько 23:00 год. їй зателефонував брат її чоловіка та повідомив, що її чоловік потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і знаходиться в лікарні, через добу чоловік в лікарні помер.

Потерпілий ОСОБА_25 в суді першої інстанції пояснив, що 24 вересня 2011 року близько 23:00 год. йому зателефонували з лікарні і повідомили, що його син знаходиться в лікарні. Коли приїхав до лікарні, то син перебував в реанімації в тяжкому стані. Лікарі повідомили, що син потрапив в ДТП. За яких обставин син потрапив в ДТП йому не відомо. Крім того, пояснив, що син був хорошим водієм, мав посвідчення водія на право керуванням транспортними засобами, всіх категорій, мотоцикл був в справному стані. У сина було два мотошолома.

Свідок ОСОБА_26 в суді першої інстанції пояснив, що точної дати та часу не пам`ятає, йому зателефонували та повідомили, що брат потрапив в ДТП.
Коли він приїхав на місце ДТП, то побачив мотоцикл, що лежав біля бордюру АЗС WOG м. Знам`янка, а автомобіль «Нива» стояв на трасі. На місці пригоди, були лише працівники автозаправної станції. Потім приїхали працівники ДАІ. Крім того, пояснив, що брат був хорошим водієм, мотоцикл був в справному стані. Він сам неодноразово користувався мотоциклом. Біля заправної станції було освітлення.

Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції пояснив, що точної дати та часу не пам`ятає, керував автомобілем «КАМАЗ» і проїжджав у м. Знам`янка біля АЗС у напрямі на м. Кременчук, бачив, як рухався легковий автомобіль «Нива».
Потім, побачив, як в цей автомобіль вдарився мотоцикл і чоловік з мотоцикла перелетів через автомобіль. В автомобілі «Нива» був включений сигнал повороту «вправо» на автозаправну станцію, світло фари на мотоциклі включено не було.
Потім з водієм автомобіля «Нива» підійшли до постраждалих людей та надали першу медичну допомогу. Крім того, показав, що місце ДТП було освітлене від АЗС. Сигнал повороту автомобіль «Нива» почав подавати за 25-35 м. від місця, де почав виконувати маневр повороту. Відстань від автомобіля «Нива» до правого краю проїжджої частини була близько 1,5 м. Швидкість руху автомобіля була близько 35-40 км./год., а мотоцикла близько 60 км./год.

Свідок ОСОБА_23 в суді першої інстанції пояснив, що точної дати не пам`ятає близько 23.00 год. він перебував на роботі на АЗС WOG в м. Знам`янка, вийшов покурити, стояв і дивився на в`їзд на АЗС.
Ближче до центру дороги рухався автомобіль «Нива», який без увімкнутого сигналу повороту почав виконувати маневр повороту на територію АЗС. Чув звуки гальмування, потім побачив, що з правої сторони у автомобіль «Нива» вдарився мотоцикл, водій і пасажир вилетіли з мотоцикла.
Крім того, показав, що дорога освітлювалась від АЗС та від залізниці добре. Фари на автомобілі «Нива» було увімкнено у режимі ближнього світла.
Біля АЗС є смуга розгону, покриття асфальт, сухе. Швидкість автомобіля «Нива» була біля 40 км./год. Не бачив, чи були увімкнуті фари мотоцикла. Перебував від місця ДТП близько за 25 метрів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені показання свідків та потерпілих не доводять вину ОСОБА_11 . Безпосередньо потерпілі ОСОБА_25 та ОСОБА_7 не були очевидцями події, а показання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_15 різняться стосовно обставин здійснення повороту обвинуваченим.

Крім зазначених показань свідків судом досліджувались матеріали кримінального провадження.
Так, згідно протоколу огляду місця події, схеми місця ДТП та фото таблиць від 25.09.2011 року встановлено, що було оглянуто територію АЗС WOG за адресою м. Знам`янка вул. Партизанська, 70. Оглянуті автомобіль ВАЗ 212140 державний номер НОМЕР_1 зеленого кольору в якому пошкоджені двері та переднє крило з правої сторони від руля, та мотоцикл ЯВА без державного номеру на якому маються значні пошкодження корпусу, що і було зафіксовано в протоколі на схемі та фото таблицях.
З протоколу та схеми вбачається, що автодорога по вул. Партизанській в м. Знам`янка Кіровоградської області, зі сторони м. Олександрія в напрямку с. Знам`янка, біля АЗС WOG містить по одній смузі для руху в кожному напрямку. Згідно слідів юзу мотоцикла вбачається, що зіткнення відбулося за межами проїжджої частини по ходу руху транспортних засобів в період коли автомобіль «Нива» передньою частиною почав заїжджати на територію заправ очної станції
(т. 1 п.с. 10-18)
Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події від 07.12.2011 року встановлено, що було проведено відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_23 в ході якого він показав та пояснив, що він був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ 2121 «Нива» та мотоцикла ЯВА, 24 вересня 2011 року, на АЗС WOG, що розташована по вул. Партизанська в м. Знам`янка.
Автомобіль та за ним мотоцикл рухались в попутному напрямку. Досягши повороту на АЗС автомобіль «Нива» не вмикаючи покажчика повороту виконав маневр повороту вправо, а мотоцикл, який рухався позаду справа автоматично зіткнувся з автомобілем та впав з водієм та пасажиром. Де сталося зіткнення транспортних засобів вказати не може. При встановленні автомобіля в положення де він знаходився після зіткнення, шляхом замірів було встановлено, що передні колеса автомобіля знаходились на відстані 2,4 метра правіше від правого краю проїжджої частини, а задні колеса на відстані 1,2 метра правіше від правого краю проїжджої частини дороги по ходу руху в напрямку м. Кіровоград. ОСОБА_23 також вказав місце де він знаходився в момент настання ДТП.
Із схеми до протоколу видно, що автомобіль «Нива» на момент вчинення ДТП знаходився поза межами проїжджої частини на зазначеній в протоколі відстані.
(т. 1 а.с. 45-46).
Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події від 05.12.2011 року встановлено, що було проведено відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_11 в ході якого він показав та пояснив, що 24 вересня 2011 року близько 00 год. він на автомобілі ВАЗ 2121«Нива» рухався від центру міста в напрямку м. Кіровоград.
При виконанні повороту на АЗС WOG, що розташована по вул. Партизанська в м. Знам`янка, сталося зіткнення з мотоциклом «ЯВА». ОСОБА_11 вказав де сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 2121 та мотоцикла «ЯВА». Шляхом замірів встановлено, що зіткнення сталося на відстані 0,5 метра від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля ВАЗ вправо та на відстані 11,7 метра від клумби.
При встановленні автомобіля «Нива» в положення, яке займав автомобіль в момент початку здійснення маневру вправо, шляхом замірів було встановлено, що автомобіль знаходився на проїжджій частині на відстані 3 метрів до правого краю проїзної частини та на відстані 24,2 метрів від місця зіткнення.
Для встановлення можливості виявлення ОСОБА_11 мотоцикла, понятий сів за кермо автомобіля, якому було запропоновано визначити видимість мотоцикла, який знаходився праворуч від автомобіля з рівня його передньої частини та почав віддалятись в зворотному від автомобіля напрямку перебуваючи при цьому праворуч від правої сторони автомобіля.
Вищезазначені дії проводилися, як з вимкненим так і з увімкненим світлом фари. При цьому в ході замірів було встановлено, що мотоцикл з вимкненою фарою можливо побачити на відстані 63,0 метра позаду автомобіля та далі мотоцикл перебував в полі зору водія автомобіля до досягнення його передньої частини. За умови руху мотоцикла. За умови руху мотоцикла з увімкненою фарою він постійно перебував в полі зору водія автомобіля на відстані понад 90 метрів.
ОСОБА_11 було запропоновано показати по якій траєкторії він рухався, здійснюючи маневр вправо та встановлено, що коли автомобіль доїхав до вказаного вище ОСОБА_11 місця зіткнення, то автомобіль займав смугу руху значно правіше вказаного вище місця зіткнення.
При визначенні, з участю ОСОБА_11 , часу руху автомобіля з початку виконання маневру вправо до моменту досягнення місця зіткнення, при замірах час руху склав 7,41 секунд.
(т. 1 а.с. 57-58).
Згідно висновку експерта № 123 від 06.12.2011 року, встановлено, що ОСОБА_14 , 1972 р.н. в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови, грудної клітини та кінцівок: субдуральної гематоми лобно-тімяної виличної області, субарахноїдального крововиливу правої півкулі мозку та півкулі мозочку, забоїв головного мозку в області стволових структур, забоїв легенів, крововиливу під плевру та тканини грудної клітини, саден голови, тулубу та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в Знамянській ЦРЛ.
(т. 1 а.с. 62-66).
Згідно висновку експерта № 129 від 06.12.2011 року встановлено, що ОСОБА_13 , 1989 р.н. в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови, грудної клітини та кінцівок: обширної проникаючої, забійно-рваної рани голови, множинних переломів кісток зводу та основи черепу з формуванням вільно рухомих відламків, розбиття лобних долей, субдурального та субарахноїдального крововиливів, забоїв головного мозку, переломів ребер, крововиливу під плевру легенів, саден голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в Знам`янській ЦРЛ.
(т. 1 а.с. 70-73).
Згідно додаткового висновку експерта № 129 від 18.01.2012 року встановлено, що ОСОБА_13 , 1989 р.н. в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.
(т. 1 а.с. 77-78).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 4773/18 від 03.11.2011 року встановлено, що 1, 2, 3 гальмівна система та рульове керування представленого для експертного дослідження а/м ВАЗ 2121 д/н НОМЕР_1 на момент настання розглянутої події знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим автомобілем його поперечної стійкості і раптову для водія уводу убік від смуги руху, яка обирається їм (водієм), чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості а/м аж до його повної зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю.
(т. 1 а.с. 83-84).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 4772/18 від 03.11.2011 року встановлено, що рульове керування, гальмівна система та ходова частина мотоцикла ЯВА-350 (без номерного знаку) до моменту ДТП знаходилося в технічно працездатному стані, забезпечували водію належну технічну можливість керування мотоциклом. Деформація лівої кінцівки рульової поперечки сталася під час ДТП.
(т. 1 а.с. 88-89).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 5689/18 від 21.12.2011 року, встановлено, що освітлювальні і сигнальні прилади досліджуваного мотоцикла ЯВА-350 без номерного знаку працюють у передбачених технічними нормами режимах, що свідчить про технічно справний стан системи освітлення.
(т. 1 а.с. 94-95).
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 4771/19 від 08.11.2011 року встановлено, що:
1. В умовах розглянутої події мотоцикл ЯВА лівою частиною контактував з правою боковою частиною автомобіля ВАЗ-2121.
2. В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА складав близько 20? ± 5?, відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля ВАЗ-2121 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі мотоцикла ЯВА (див. схему №3 фототаблиці, прикладеної до даного висновку).
(т. 1 а.с. 100-104).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 5691/18 від 23.12.2011 року, встановлено, що:
1. Належні дії водія а/м ВАЗ-2121 ОСОБА_11 , спрямовані на забезпечення безпеки регламентувались вимогами пп. 2.3 (б), 10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху.
2. У даній дорожньо-транспортній ситуації водію мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 при виявленні тієї обставини, що на його смугу руху, здійснюючи маневр вправо, починає виїжджати а/м ВАЗ-2121, слід було відповідно до вимог п.1.10 ПДР визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п.12.3 ПДР ужити заходів до екстреного гальмування керованого ним мотоцикла.
3. За умови виконання водієм а/м ВАЗ-2121 вимог пп. 2.3 (б), 10.1 та 10.6 Правил дорожнього руху (в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні дані про наявність будь-яких причин технічного характеру, які могли перешкодити виконанню водієм автомобіля ВАЗ-2121 зазначених вище вимог ПДР), він (водій а/м ВАЗ-2121) мав можливість не створювати небезпеки для руху водію мотоцикла ЯВА і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з даним мотоциклом.
4. В розглянутій дорожній обстановці водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 виконуючи вимоги п.12.3 ПДР (своєчасно застосувавши гальмування) мав можливість зупинити керований ним мотоцикл до місця зіткнення (до лінії руху автомобіля ВАЗ), і тим самим мав технічну можливість уникнути ДТП.
5. Оскільки в дорожній обстановці, що склалась перед ДТП, обидва водії-учасники пригоди при певних обставинах могли мати можливість уникнути зіткнення, то вирішення питання про те, в діях кого з учасників події мається причинний зв`язок з ДТП, виходить за межі компетенції експерта-автотехніка.
6. Визначення швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) експертним шляхом проводиться за допомогою установлення витрат кінетичної енергії, що витрачена ТЗ на їхній рух у стані гальмування, за умови відомих параметрів гальмування. Іншими словами, установити швидкість руху ТЗ можливо лише в тому випадку, якщо перед зіткненням водії застосовували гальмування і на проїзній частині залишилися сліди гальмування ТЗ.
У розглянутій ситуації яких-небудь слідів, що свідчать про рух автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла у стані гальмування не виявлено, а отже, експертним шляхом визначити швидкість руху даних ТЗ перед ДТП не представляється можливим.
7. В розглянутій дорожній обстановці найбільша припустима швидкість руху автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА визначається вимогами п. 12.4 ПДР, згідно з якими: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.».
8. Згідно п. 1.10 ПДР: безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Оскільки в дорожній обстановці, що передувала ДТП автомобіль ВАЗ-2121 та мотоцикл ЯВА рухалися по різних смугах, питання про те, «Яка найменша безпечна дистанція між автомобілем ВАЗ та мотоциклом ЯВА була в умовах дорожньої обстановки безпосередньо перед зіткненням», є безпредметним.
(т. 1 а.с. 110-114).
Згідно протоколу додаткового огляду місця події, схеми та фото таблиць від 28.05.2013 року встановлено, що огляд розпочато о 20 год. 00 хв. закінчено о 21 год. 20 хв. В протоколі зафіксовано результати огляду зі сторони м. Олександрії, а саме від залізничного переїзду, який розташований по вул. Жовтневій по ходу руху в напрямку перехрестя із смт. Знам`янка, що і було зафіксовано в протоколі на схемі та фото таблицях. Уточнена ширина проїжджої частини, яка складає 8,9 м.
(т. 2 а.с. 143-159).
Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події, схеми та фото таблиць від 28.05.2013 року встановлено, що шляхом виїзду на місце ДТП, яка сталася 24 вересня 2011 року в м. Знам`янка по вул. Жовтневій, поворот на АЗС «WOG», проведено відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_15 в ході якого він підтвердив, що дорожні та погодні умови відповідають тим, які було на момент настання ДТП.
При цьому, ОСОБА_15 пояснив та показав при яких обставинах сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2121 «Нива» та мотоцикла ЯВА. А саме 24 вересня 2011 року, приблизно о 23 год. в умовах темряви при добрій видимості проїжджої частини дороги на відстані 100 метрів, оскільки дорога освітлювалась зі сторони Депо та АЗС, при сухому та чистому дорожньому покритті він рухався на автомобілі КАМАЗ. та побачив, що в зустрічному напрямку, на смузі заїзду на АЗС «WOG» на відстані близько 1 метра до бордюру рухався легковий автомобіль з увімкненим правим покажчиком повороту та ближнім світлом фар. Як тільки легковий автомобіль розпочав виконувати поворот вправо на АЗС з правого боку автомобіля відбулося зіткнення перевернувся мотоцикл та люди, які були на ньому. До того моменту як сталося зіткнення мотоцикла він не бачив, будь якого світла поблизу легкового автомобіля позаду він не бачив, коли мотоцикл падав то був без світла фари.
На пропозицію свідку вказати де на проїжджій частині сталося зіткнення, він вказав що зіткнення сталося на відстані 4 метрів від краю проїжджої частини по ходу руху автомобіля ВАЗ та 16,4 метра до дорожнього знаку направлення руху, до лівого краю проїзної частини від лівих коліс відстань склала 11,6 метрів, від переднього лівого колеса та 10,8 метра від заднього лівого колеса.
На пропозицію свідку вказати на якій відстані рухався автомобіль з увімкненим покажчиком повороту коли він його побачив відстань склала 71,1 метра, в той момент автомобіль рухався на відстані 8,9 метра від лівого краю проїзної частини до заїзду, рухався прямолінійно.
Із схеми до протоколу від 28.05.2013 року видно, що зіткнення сталося з правої частини від смуги руху в попутному напрямку, на відстані 4 метрів, на смузі заїзду до АЗС.
(т. 2 а.с. 160-172).
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 809 від 25.06.2013 року встановлено, що:
1. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 , перед початком зміни напряму руху (перед заїздом на АЗС), регламентувалися вимогами п.2.3 (б) та п.10.1 Правил дорожнього руху України (текст яких приведено в дослідницькій частині).
2. Проведене дослідження показує, що оскільки мотоцикл ЯВА-350 здійснював обгін автомобіля ВАЗ-2121 з правого боку всупереч вимог п.14.1 ПДР, то відповідно, самодостатньою мірою запобігання розглянутого ДТП для водія мотоцикла ЯВА-350, ОСОБА_13 була належна реалізація їм вимог п.п.2.3 (б), 11.1, 13.1 і 14.1 Правил дорожнього руху України, тобто рух в один ряд з автомобілем ВАЗ-2121 з дотриманням безпечної дистанції між транспортними засобами. При цьому слід зазначити, що в представлених матеріалах кримінальної справи не вбачається наявності факторів технічного характеру, що можуть об`єктивно перешкоджати виконанню вимог п.п.2.3 (б), 11.1, 13.1 і 14.1 Правил дорожнього руху України водієм мотоцикла ЯВА-350, ОСОБА_13 .
3. Проведені розрахунки показують, що в момент початку зміни напрямку руху водієм автомобіля ВАЗ-2121, мотоцикл НОМЕР_2 знаходився на відстані не менше 123 м. від місця де в подальшому відбулося зіткнення, також слід зазначити, що під час проведення ВООП з водієм автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 від 05.12.2011 було встановлено, що з автомобіля ВАЗ-2121 мотоцикл НОМЕР_2 позаду можливо побачити на відстані 63 м. без світла фари та з 90 м. з світлом, тому порівнюючи відстань на якій фактично знаходився мотоцикл від місця зіткнення (123 м.) з відстанню на якій його можливо побачити, слід зробити висновок про те що в момент початку зміни напрямку руху водій ОСОБА_11 фактично не міг виявити мотоцикл, тому приведена вимога п.10.1 ПДР для водія автомобіля ВАЗ-2121 в момент початку зміни напрямку руху є формальною.
В той же час враховуючи довготривалість здійснення маневру повороту водієм ВАЗ-2121 (більше 7 сек.) експертним шляхом неможливо визначити чи міг водій ОСОБА_11 в подальшому виявити мотоцикл ЯВА-350 в момент їх поступового зближення та в свою чергу виконати вимоги п.10.1 ПДР України, тому питання про те чи мав водій автомобіля ВАЗ-2121, ОСОБА_11 технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом ЯВА-350 потребує правової та юридичної оцінки, що не входить до компетенції експерта автотехніка.
4. В остаточному підсумку, викладені обставини означають категоричну технічну можливість у водія мотоцикла ЯВА-350, ОСОБА_13 запобігти настанню розглянутої ДТП належними діями за вимогами п.п.2.3 (б), 11., 13.1 і 14.1 Правил дорожнього руху України.
5. Оскільки на даний час експертним шляхом неможливо встановити чи мав водій автомобіля ВАЗ-2121, ОСОБА_11 технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом ЯВА-350 та на даний час вирішити питання про те, дії кого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали вирішити не представляється можливим.
6. Проведене дослідження показує, що на даний час встановити фактичне місце зіткнення транспортних засобів не представляється можливим по причині вказаній в дослідницькій частині.
(т. 2 а.с. 178-183).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2014 року встановлено, що було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_25 в ході якого він пояснив, що, в момент прибуття на місце ДТП в заїзді на АЗС WOG стояв автомобіль «Нива», від заднього колеса автомобіля «Нива» розташовувався слід юзу залишений мотоциклом «Ява» у вигляді подряпини на асфальтовому покриттю, котрий закінчувався біля бордюру в місці де мотоцикл «Ява» контактував з бордюром. За бордюром та за знаком «Напрямок руху» на клумбі розташувався мотоцикл «Ява».
Потерпілому ОСОБА_25 було запропоновано відтворити на місці зазначену обстановку, на що він погодився.
Згідно первинної схеми статистичний автомобіль «Нива» був виставлений на місці таким чином, що переднє праве колесо розташоване на відстані 56,1 метра від приміщення АЗС «WOG», переднє ліве колесо розташоване на відстані 13,24 метра від лівої межі проїжджої частини вул. Жовтнева, заднє ліве колесо на відстані 11,98 метра. Після чого автомобіль «Нива» був прив`язаний до лівої межі клумби у поперечному плані, таким чином відстань від переднього лівого колеса склала 2 метра, від заднього 0,7 метра та в продольному стані, до бетонної стели «В`їзд», від переднього лівого колеса відстань склала 10,7 метрі, від заднього 12,6 метрів.
Потерпілий ОСОБА_25 вказав, що саме таким чином розташовувався автомобіль «Нива» після ДТП та саме в такому положенні зафіксовувався працівниками міліції в момент огляду місця ДТП.
ОСОБА_25 була надана для огляду фототаблиця до місця огляду ДТП від 25.09.2011 року, після огляду якої ОСОБА_27 було визначено місце контакту мотоцикла «Ява» з бордюром, замірами встановлено, що місце контакту мотоцикла «Ява» з бордюром розташоване на відстані 1,7 метра від лівої межі клумби та на відстані 1,1 метра до бетонної стели.
Після огляду фотографії № 1 потерпілий ОСОБА_25 вказав розташування сліду юзу, котрий згідно проведених замірів розташовувався на відстані 0.8 метра від лівої межі клумби та мав довжину 11 метрів до місця контакту мотоцикла «Ява» з бордюром.
(т. 3 а.с. 34-37).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2014 року встановлено, що було проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_26 в ході якого він пояснив, які обставини він спостерігав прибувши до АЗС WOG після ДТП в м. Знам`янка по вул. Жовтневій.
Свідок ОСОБА_26 по прибуттю на місце ДТП спостерігав, що на проїжджій частині в`їзду до АЗС стояв автомобіль «Нива», на клумбі за дорожнім знаком та перед бетонною стелою «В`їзд» знаходився мотоцикл «Ява», також на бордюрі навпроти мотоцикла знаходився слід контакту мотоцикла з бордюром, а саме виражався в у вигляді подряпин та відбиття частини бордюру. Від місця контакту до автомобіля «Нива» на проїжджій частині знаходився слід юзу мотоцикла у вигляді подряпин на проїжджій частині.
При встановлені статистичного автомобіля «Нива» згідно первинного протоколу огляду місця ДТП від 25.09.2011 року свідок ОСОБА_26 вказав, що саме таким чином був розташований автомобіль після настання ДТП.
Після огляду фото таблиць № 1 та № 6 до місця огляду ДТП від 25.09.2011 року свідок ОСОБА_26 вказав місце контакту мотоцикла з бордюром каменем та місце початку сліду юзу і місце його закінчення.
(т. 3 а.с. 38-41).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, схем та фото таблиць від 13.01.2014 року встановлено, що було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_23 в ході якого він пояснив, при яких обставинах сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2121 «Нива`та мотоцикла ЯВА 24 вересня 2011 року на АЗС WOG, по вул. Жовтнева в м. Знам`янка, що і було зафіксовано в протоколі на схемі та фото таблицях.
А саме, ОСОБА_23 показав як згідно первинної схеми переднє праве колесо автомобіля «Нива» знаходилося на відстані 56,1 метра від приміщення АЗС «WOG», ліве переднє колесо знаходилося на відстані 13,24 метра від лівого краю проїжджої частини вул. Жовтневої, ліве заднє колесо розташовувалось 11,98 метра від лівого краю проїжджої частини. ОСОБА_23 вказав, що саме таким чином був розташований автомобіль «Нива» після ДТП.
Крім того, ОСОБА_23 вказав де він знаходився підчас настання ДТП, а саме в районі правого кута приміщення АЗС та бачив як автомобіль «Нива» без покажчиків правого повороту повернув вправо до АЗС «WOG» зі швидкістю руху близько 30 км. на год. та бачив ,як в праву бокову частину автомобіля вдарився мотоцикл «Ява».
Проведеним слідчим експериментом було встановлено, що автомобіль «Нива» розташовувався на відстані 17,5 метра перед бетонною стелою «Заїзд» переднє праве колесо автомобіля знаходилося на відстані 1,3 метра, праве заднє колесо на відстані 2.3 метра від умовної лівої межі клумби.
(т. 3 а.с. 42-49).
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної й авто-технічної експертизи №1533/1534 від 23.05.2014 року встановлено, що:
1. Приблизне взаємне розташування автомобіля ВАЗ-212140 р/н НОМЕР_1 і мотоцикла Jawa-350 без р/н у момент входу в контакт на дорозі відтворене на схемі № НОМЕР_3 в додатку до висновку.
2. Виходячи зі слідів на дорозі, швидкість мотоцикла в умовах пригоди к моменту зіткнення перевищувала 46…52 км/г.
3. Ознак невиконання водієм автомобіля вимог пункту 10.4 ПДР експертом не вбачається, оскільки за фактично сформованою дорожньою організацією руху водій міг бути впевнений про своє знаходження в крайньому положенні поряд з невизначеною територією (або узбіччя, або прилегла територія).
4-7. З позицій технічного, експертного аналізу дорожньо-транспортної ситуації, що передувала зіткненню, водій автомобіля був пасивним учасником пригоди, бо формальні вимоги пунктів 10.4 і 10.1 ПДР ним були виконані, водій повертав з крайнього положення проїзної частини поряд з невизначеною ділянкою дороги, умови безпеки маневру попереду себе також були виконані, а вимагання від водія необхідності впевнення в безпеці маневру позаду себе передбачає усвідомлене ігнорування базових принципів ПДР, викладених у пунктах 1.3 і 1.4.
Це означає, що розгляд технічної можливості уникнення пригоди для водія автомобіля експертним шляхом безпредметний.
Водій мотоцикла в умовах пригоди повинен був відмовитися від руху по невизначеній ділянці з випередженням автомобіля та діяти по обстановці виконати обгін або випередження зліва автомобіля з дотриманням вимог пункту 14.2 ПДР або 10.1, 10.3 ПДР, чи продовжити рух за автомобілем з дотриманням безпечної дистанції, як це передбачено вимогами пункту 13.1 ПДР.
Належним виконанням указаних вимог указаних пунктів водій мотоцикла мав технічну можливість уникнути пригоди.
Фактичні дії водія мотоцикла, що не відповідали вказаним вище вимогам ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.
(т. 3 а.с. 54-64).
Згідно висновку комісійної додаткової судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи №13163/13961 від 05.01.2015 року встановлено, що:
Питання № 1, 2
В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл ЯВА лівою боковою частиною дотично контактував з правою боковою частиною автомобіля ВАЗ-2121.
Встановити конкретну величину кута між повздовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА в даному випадку не уявляється можливим по причині, вказаній в дослідницькій частині висновку.
Величина кута між повздовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА величиною 20° ±5°, відлічувана від лінії повздовжньої осі автомобіля ВАЗ-2121 проти напрямку руху годинникової стрілки до перетинання з лінією повздовжньої осі мотоцикла ЯВА згідно експертизи вказаної в постанові, підтверджує дотичний характер зіткнення при попутному русі вказаних транспортних засобів.
По причині, вказаній в дослідницькій частині висновку, не уявляється можливим схематично у масштабі зобразити розташування та положення транспортних засобів відносно меж проїзної частини у момент їх зіткнення.
Питання № 3
По причині, вказаній в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Враховуючи слідову інформацію зафіксовану в ході огляду місця події, з якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ-2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 безпосередньо перед ДТП?»- експертним шляхом не уявляється можливим.
Питання № 4
Швидкість руху мотоцикла ЯВА перед початком утворення слідів його ковзання на проїжджій частині при перекиданні у вигляді подряпини становить 38,6...45,6 км/год., якщо мотоцикл ковзався по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані становить 45,6...51,7 км/год., якщо мотоцикл ковзався по шороховатій сухій поверхні асфальтобетонної дороги.
Питання № 5.
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані при нижній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (ц sп1 = 0,5), то показання водія автомобіля ВАЗ - 2121 ОСОБА_11 в тій частині, що він перед початком маневру вліво не бачив мотоцикл ЯВА слід вважати, з технічної точки зору, неспроможними.
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані при верхній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (ц sп1 = 0,7), а також якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в шороховатому стані, то показання водія автомобіля ВАЗ - 2121 ОСОБА_11 в тій частині, що він перед початком маневру вліво не бачив мотоцикл ЯВА слід вважати, з технічної точки зору, спроможними.
Якщо мотоцикл рухався з увімкненою фарою по сухій поверхні асфальтобетонної дороги як в накатаному стані, так і в шороховатому стані, то показання водія автомобіля ВАЗ - 2121 в тій частині, що він перед початком маневру вправо не бачив мотоцикл ЯВА слід вважати, з технічної точки зору, неспроможними.
Питання № 6.
Показання свідка ОСОБА_23 відносно розвитку обставин дорожньо-транспортної пригоди являються, з технічної точки зору, спроможними.
Питання № 7.
Показання свідка ОСОБА_15 відносно розвитку обставин дорожньо-транспортної пригоди являються, з технічної точки зору, спроможними.
Питання № 8.
В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3 б), 9.2, 10.1, 10.3, 10.4 та 11.1 Правил дорожнього руху України.
Питання № 9.
В даній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_28 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3 та 19.1 Правил дорожнього руху України.
Питання № 10, 11, 12, 16, 17, 18.
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в накатаному стані при нижній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (ц sп1 = 0,5), то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 , який здійснював маневр заїзду на АЗС WOG не з крайнього правого положення на проїжджій частині дороги визначалася шляхом виконання водієм ОСОБА_11 вимог п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України.
Для виконання вказаних вимог Правил дорожнього руху України у водія Делюрман не було перешкод технічного характеру.
В даному випадку дії водія автомобіля ВАЗ-2121 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги, в накатаному стані при верхній межі коефіцієнта опору переміщенню мотоцикла при перекиданні (ц sп1 = 0,7), а також якщо мотоцикл рухався без світла фари по сухій поверхні асфальтобетонної дороги в шороховатому стані, то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічка можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 визначалася виконанням ним вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України.
Для виконання вказаних вимог Правил дорожнього руху України у водія ОСОБА_11 не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 2.3 б), 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо мотоцикл рухався з увімкненою фарою по сухій поверхні асфальтобетонної дороги, як в накатаному стані, так і в шороховатому стані, то в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 перед маневром правого повороту не подавав завчасно сигнал світловим покажчиком правого повороту, то дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 не відповідали вимогам п. 9.2 Правил дорожнього руху України, але не знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В даній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_29 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2121 шляхом застосування своєчасного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_29 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо мотоцикл ЯВА рухався без ввімкненого світла фари, то дії водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 також не відповідали і вимогам п. 19.1 а) Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.
Питання № 13, 14, 15.
По причині, вказаній в дослідницькій частині висновку, вирішити питання «Як було розташовано відносно місця контактування транспортних засобів автомобіля ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_11 та мотоцикла «Ява» під керуванням ОСОБА_29 на проїжджій частині автомобіль ВАЗ-2121 в момент початку виконання водієм автомобіля ВАЗ-2121 маневру повороту на АЗС?», «Встановити експертним шляхом який був час від початку виконання водієм автомобіля ВАЗ-2121 маневру повороту на АЗС до моменту зіткнення?» та «Яким було взаємне розташування транспортних засобів - автомобіля ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_11 та мотоцикла Ява під керуванням ОСОБА_29 на проїжджій частині в момент початку виконання водієм автомобіля ВАЗ-2121 маневру повороту на АЗС?»,- експертним шляхом неможливо.
(т. 3 а.с. 88-116).

Колегія суддів погоджується з думкою судді районного суду про те, що у протоколі додаткового огляду місця події, протоколі відтворення обстановки та обставин події від 28.05.2013 року за участю свідка ОСОБА_15 та у протоколах проведення слідчих експериментів від 13.01.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_26 , свідка ОСОБА_23 , не правильно зазначено місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме м. Знам`янка вул. Жовтнева, оскільки дійсним місцем є АДРЕСА_2 . Зазначена інформація підтверджена довідкою Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області 640 від 28.03.2018 року.

Оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_7 апеляційний суд зазначає про те, що вказані особи безпосередніми очевидцями події не були.
Показання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_15 , які були очевидцями події різняться стосовно обставин здійснення повороту обвинуваченим, а саме розташуванні транспортного засобу ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_15 бачив, як рухався легковий автомобіль «Нива» та як відбулося зіткнення мотоцикла «ЯВА» з автомобілем «Нива», у якого був увімкнений сигнал повороту «вправо» на АЗС, світло фари на мотоциклі увімкнене не було, місце ДТП було освітлене від АЗС, сигнал повороту автомобіль «Нива» почав подавати за 25-35 м. від місця, де почав виконувати маневр повороту, відстань від автомобіля «Нива» до правого краю проїжджої частини була 1,5 м. Швидкість руху автомобіля була близько 35-40 км./год., швидкість руху мотоцикла близько 60 км./год.
Свідок ОСОБА_23 , бачив, що ближче до центру дороги рухався автомобіль Нива, який почав виконувати маневр повороту вправо, транспортний засіб знаходився ближче до центру дороги, на автомобілі «Нива» не було увімкнено сигнал повороту, швидкість автомобіля «Нива» була біля 40 км./год., не бачив, чи були увімкнута фара мотоцикла, перебував від місця ДТП близько 25 метрів.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_23 колегія суддів враховує те, що в першочергових показаннях під час відтворення обстановки та обставин події протокол від 07.12.2011 року (т. 1 а.с. 45-46) свідок пояснив, що ДТП сталося на території АЗС, що вказав у схемі. Вказане суперечить його с свідченням даним в суді першої інстанції, в частині того, автомобіля «Нива» рухався в лівій частини своєї смуги руху ближче до центру.
А тому, на думку колегії суддів районний суд оцінюючи показання свідків-очевидців дорожньо-транспортної пригоди, зробив належну їх оцінку та правильно віддав перевагу показанням свідка ОСОБА_15 , оскільки останній є водієм, який щоденно працює на вказаній посаді, рухався на проїжджій частині, постійно контролював навколишню обстановку, у тому числі транспортні засоби, які рухалися йому на зустріч та з урахуванням практичних навиків здатний миттєво оцінювати ситуацію, яка склалась на автошляху. В той же час свідок ОСОБА_23 знаходився перпендикулярно до проїжджої частини по діагоналі від місця зіткнення та на значній відстані до місця ДТП, посвідчення водія не має, працює оператором заправки, а тому міг не повно бачити обставини ДТП.
Твердження представника потерпілого про те, що показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 , різняться в частині відстані на якій водієм автомобіля «Нива» було включено правий покажчик повороту, а тому не можуть бути покладені в основу вироку не можуть бути прийняті судом до уваги. Адже кожна особа з урахуванням часу, який пройшов від певної події, ступеню свого розвитку, внутрішнього світогляду, залежно від свого психічного стану, а також відстані до об`єктів (в даному випадку автомобіля та мотоцикла) від свого місця розташування, концентрації уваги та місця розташування до центру подій - не може давати абсолютно ідентичні показання, крім випадку, коли вона користується нотатками або відеозаписом. У той же час суд вважає, що свідчення даного свідка та обвинуваченого правдиві, послідовні і доповнюють одне одного.
При цьому показання обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 є тотожними з їх першочерговими показаннями (т. 1 а.п. 25, 28), а тому твердження апеляції представника потерпілого в цій частині є необґрунтованими.

Також апеляційний суд враховує, що зіткнення відбулося при об`їзді мотоциклом «Ява» автомобіля «Нива» з правої сторони, при цьому Мотоцикл «ЯВА» лівою частиною контактував з правою боковою частиною автомобіля ВАЗ-2121. В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА складав близько 20? ± 5?, відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля ВАЗ-2121 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі мотоцикла ЯВА.
Оцінюючи, кут між подовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА, який складав близько 20? ± 5?, відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля ВАЗ-2121 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі мотоцикла ЯВА., колегія суддів вважає за необхідне врахувати те, що кут є дуже малим та з нього не можливо виконати маневр повороту. Більш того, з зазначеного градусу кута не можливо виконати маневр повороту перебуваючи ближче до центру дороги. Зазначене свідчить про те, що ДТП відбулось коли транспортний засіб тільки почав виконувати маневр повороту. Отже, свідчення ОСОБА_23 про те, що автомобіль «Нива» здійснював поворот праворуч з лівої смуги руху не відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, беручи до уваги кут між подовжніми осями автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА, показання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_15 , письмові матеріали кримінального провадження відповідно до яких ДТП сталося навпроти в`їзду до автозаправної станції, колегія суддів приходить до висновку про те, що автомобіль ВАЗ-2121 знаходився ближче до правої сторони смуги руху безпосередньо перед моментом ДТП та під час здійснення маневру повороту праворуч для в`їзду до автозаправної станції.

Разом з тим, колегія суддів враховує і те, що відповідно до додаткового протоколу огляду місця події (т. 2 а.с. 143-159), на якому містяться фотографії смуги руху і, їх кількість де сталося зіткнення транспортних засобів ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА, в тому числі на відрізку шляху розташованому до місця ДТП. Вказані дорожні знаки та розташування будівель біля проїжджої частини підтверджують, що дорога містила одну смугу руху для проїзду в одному напрямку.

Зокрема, перед АЗС WOG розміщена АЗС ANP, яка має додаткову смугу руху. В кінці автозаправної станції АЗС ANP перед кафе, що розміщено по ходу рухів автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА, в напрямку руху до АЗС WOG, на відстані 84,5 метра міститься дорожній знак 5.21.1 «КІНЕЦЬ ДОДАТКОВОЇ СМУГИ РУХУ» (т. 2 а.с. 151).

Тобто, в напрямку руху АЗС WOG, по якому рухались автомобіль ВАЗ-2121 та мотоцикл ЯВА, після АЗС ANP розташоване кафе. Територія навпроти кафе по ходу руху автомобіля ВАЗ-2121 та мотоцикла ЯВА має розширення для смуги руху, яка дозволяє рухатися двом транспортним засобам в одному напрямку, та яка відразу закінчується.

Однак, довжина такої смуги руху є незначною, охоплюється територією кафе і закінчується біля в`їзду до воріт складу. Далі додаткова смуга руху огороджена бордюром , що унеможливлює рух по ній двох транспортних засобів в одному напрямку.

Необхідно зазначити і про те, що територія АЗС WOG, біля місця ДТП, не має додаткової смуги руху, яка дозволяє рух двом транспортним засобам в одному напрямку. При цьому з фотографій вбачається, що біля місця ДТП не можливо здійснити рух двом транспортним засобам в одному напрямку(т. 2 а.с. 148).

Також необхідно зазначити про те, що відповідно до показань свідків транспортний засіб ВАЗ-2121 рухався попереду мотоцикла ЯВА.

Аналізуючи дії водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 , колегія суддів враховує, що останній до моменту ДТП, на протязі тривалого руху повинен був бачити транспортний засіб ВАЗ 2121, який рухався попереду нього та який він наздоганяв.
При цьому водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 після проїзду АЗС ANP повинен був керуватися вимогами п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та дорожнім знаком 5.21.1 «КІНЕЦЬ ДОДАТКОВОЇ СМУГИ РУХУ».

Відповідно до Правил дорожнього руху України знак 5.21.1 показує на кінець додаткової смуги або смуги розгону. При наявності цього знаку, водії транспортних засобів, які рухаються по додатковій смузі або смузі розгону зобов`язані дати дорогу (дати перевагу) транспортним засобам, що рухаються в основній смузі руху.

Під час руху в основній смузі руху водій транспортного засобу повинен керуватися вимогами п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Разом з тим, необхідно зазначити про те, що вимоги Правил дорожнього руху України, які діяли на момент настання ДТП встановлюють визначення поняття «випередження», як - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Вимоги Правил дорожнього руху України не передбачають проведення водієм випередження транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу з правої сторони.

Та навіть при наявності двох смуг руху в одному напрямку - під час випередження транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі, водій повинен керуватися вимогами п. 14.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких здійснювати обгін нерейкових транспортних засобів дозволяється лише ліворуч.

Таким чином, водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 виконуючи вимоги знаку 5.21.1 «КІНЕЦЬ ДОДАТКОВОЇ СМУГИ РУХУ», враховуючи, що для руху в одному напрямку визначена лише одна смуга руху та побачивши попереду автомобіль ВАЗ-2121 повинен був вжити заходів, а саме вибрати безпечну швидкість руху, дотримуватися безпечної дистанції та інтервалу, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Натомість ОСОБА_13 з урахуванням того, що попереду нього здійснює рух автомобіль ВАЗ-2121, який поступово почав зменшувати швидкість, не зменшуючи швидкість руху, вирішив здійснити випередження з правої сторони, не переконавшись, що це буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху.
При цьому колегія суддів враховує, що водій автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 керувався загальними принципами ПДД, а саме п. 1.4 відповідно до якого кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Колегія вважає безпідставним, твердження представника потерпілої, що смуга для в`їзду на автозаправну станцію є додатковою смугою руху, оскільки по вказаній смузі руху заборонено здійснювати обгін. Крім того, свідок ОСОБА_15 підтвердив, що автомобіль ВАЗ-2121 «Нива» знаходився ближче до правої сторони проїжджої частини, і далі його показання, як в ході досудового розслідування так і в ході судового розгляду справи стороною обвинувачення не спростовані. В той же час експерти при проведенні комісійної додаткової судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 13163/13961 від 05.01.2015 року керувалися вихідними даними визначеними зі слів ОСОБА_23 , а тому суд першої інстанції правильно не прийняв даний висновок до уваги.

Поряд з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до висновків судової авто-технічної експертизи № 5691/18 від 23.12.2011 року, судової автотехнічної експертизи № 809 від 25.06.2013 року, судової транспортно-трасологічної й автотехнічної експертизи №1533/1534 від 23.05.2014 року коли водію мотоцикла була створена небезпека, керований ним мотоцикл міг знаходитися на відставні 123 метри від місця, де в подальшому відбулось зіткнення. При цьому відстань для зупинки мотоцикла Ява при застосуванні водієм екстреного гальмування необхідна біля 42-46 метрів.
Отже, враховуючи те, що водій мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 вирішив здійснити випередження з правої сторони автомобіля ВАЗ-2121, а також тормозний шлях мотоцикла та відстань якою водію мотоцикла була створена небезпека, колегія судів приходить до висновку про те, що в жодному випадку, навіть за умови того, чи був увімкнутий покажчик повороту у водія транспортного засобу ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_11 чи ні, за 30-50 м. та чи горіла фара у мотоцикла ЯВА це не може бути підставою для притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності. Адже, в даному випадку саме водіймотоцикла ЯВА ОСОБА_13 своїми діями унеможливив відведення небезпеки від транспортного засобу, який рухався попереду нього та під час здійснення маневру повороту на право, шляхом вчасного екстреного гальмування, або обгону чи випередження автомобіля мотоциклом зліва.
Враховуючи наведене, колегії суддів дійшла до висновку, що саме дії водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.
При цьому колегія суддів враховує віктимну поведінку водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 , яка виражалась у тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та без засобів захисту мотошолома, як водія та пасажира. Перебування водія в стані алкогольного сп`яніння могло знизити його швидкість реакції на дорожню обстановку, а керування мотоцикла та перевезення пасажира без мотошолома могли призвести до спричинення більш тяжких наслідків для життя та здоров`я водія та пасажира.

Аналізуючи дії водія автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що після проїзду АЗС ANP, останній здійснив рух в напрямку АЗС WOG. При цьому відповідно до його показань він не здійснював випередження або обгін попутних транспортних засобів. Інших свідків, або очевидців події, як саме рухався транспортний засіб органами досудового розслідування не встановлено. За наявності таких непереконливих та суперечливих доказів колегія суддів вважає, що в суді не встановлені достатні докази для доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, і вичерпані можливості їх отримання.
Колегія судді зазначає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги протокол огляду місця події та схему місця ДТП від 25.03.2011 року долучену до нього (т. 1 а.п. 10-120, якими визначено ширина проїжджої частини 12 м. Як слідує з протоколу вимірювання слідчим здійснювались з вказівкою приблизно, а сама схема не підписана понятими. До того ж ці дані суперечать фактичним даним встановленим в ході вищенаведеного додаткового огляду місця події (т. 2 а.п.143-165). Згідно якого ширина проїжджої частини складала 8,9 м., а тому доводи представника потерпілої в цій частині є неспроможні.
Органами досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у порушенні вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3, 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України.
Однак, як вище зазначалось біля АЗС ANP розміщений знак 5.21.1 «КІНЕЦЬ ДОДАТКОВОЇ СМУГИ РУХУ».

Враховуючи те, що водій автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 рухався попереду водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 в основній смузі руху, при цьому з фотографій біля місця ДТП, які містяться у додатковому протоколі огляду місця події (т. 2 а.с. 143-159) не вбачається можливості рухатися двом транспортним засобам в одному напрямку, колегія суддів приходить до висновку про те, що органами досудового розслідування необґрунтовано ОСОБА_11 ставиться в провину порушення вимог п 10.1, 10.3, 10.4, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені вимоги встановлюють порушення у разі зміни напрямку руху на дорогах, які мають дві і більше смуги руху в одному напрямку.
Разом з тим, не можуть бути поставлені ОСОБА_11 у провину порушення вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 Правил дорожнього руху України, оскільки вимогами Правил дорожнього руху України не передбачено обгін, випередження транспортного засобу з правої сторони. А тому, водій автомобіля ВАЗ-2121 ОСОБА_11 виконуючи вимоги ПДР вправі був розраховувати на належне виконання вимог Правил дорожнього руху України іншими учасниками дорожнього руху.

При цьому, не доведено та не перебуває в прямому причинному зв`язку з допущеною ДТП порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме можливі дії ОСОБА_11 який перед виконанням маневру - повороту не подивився в праве дзеркало заднього виду та не переконався, про намір іншого транспортного засобу здійснити його випередження, обгін з правої сторони.
Що стосуються порушення ОСОБА_11 вимог п. 9.2 (б), 9.4 Правил дорожнього руху України, то зазначені вимоги ґрунтуються на показаннях свідка ОСОБА_23 . При цьому інший свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_11 здійснював маневр повороту праворуч та завчасно увімкнув покажчик повороту.
Більш того, на думку колегії суддів не виконання або неналежне виконання вимог п. 9.2 (б), 9.4 Правил дорожнього руху України не можуть бути в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_11 та наслідками, що настали в результаті ДТП, оскільки шлях екстреного гальмування водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 дорівнює приблизно відстані з якої, згідно показань свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_11 включив покажчик повороту.

Доводи апеляції прокурора та представника потерпілого стосовно того, що районним судом не було враховано висновки судової автотехнічної експертизи № 5691/18 від 23.12.2011 року, судової автотехнічної експертизи № 809 від 25.06.2013 року в частині наявності в діях ОСОБА_11 порушення вимог п 10.1, 10.3, 10.4, Правил дорожнього руху України, колегією суддів не можуть бути враховані, оскільки під час розгляду матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_11 рухаючись до АЗС WOG, не здійснював обгін та випередження попутних транспортів засобів, після того, як проїхав знак 5.21.1 «КІНЕЦЬ ДОДАТКОВОЇ СМУГИ РУХУ» був впевнений, що інші транспортні засоби які рухаються за ним, не будуть здійснювати його обгін з правої сторони.

Стосовно доводів прокурора та представника потерпілого, що районним судом не враховано показання свідка-очевидця ОСОБА_23 відповідно до яких ОСОБА_11 здійснював маневр з ближче до центру дороги та без покажчика повороту необхідно зазначити наступне.
Так відповідно до додаткового протоколу огляду місця події (т. 2 а.с. 143-159) та висновку автотехнічної експертизи №1533/1534 від 23.05.2014 року дорога мала по одній смузі руху, а тому можливо те, що ОСОБА_11 здійснював маневр з середини смуги руху.
При цьому свідок-очевидець ОСОБА_15 надав показання, про те, що ОСОБА_11 завчасно ввімкнув покажчик повороту, рухався ближче до правого краю проїжджої частини, а мотоцикл рухався без світла фар.
Оцінюючи розбіжність показань свідків колегія суддів виходить із зімсту ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного.
А тому, колегія суддів віддає перевагу показанням свідка ОСОБА_15 стосовно обставин виконання маневру повороту на право ОСОБА_11 .
Таким чином, в суді першої та апеляційної інстанції стороною обвинувачення не спростовано показання обвинуваченого в тій частині, що він здійснюючи автомобілем поворот на АЗС WOG, знаходився в крайньому правому положенні, оскільки автошлях має в одну сторону лише одну полосу руху, ввімкнув покажчик повороту на вправо, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_15 , мотоцикла який рухався за ним не бачив, оскільки той рухався без включеного світла фари.
Більш того, оцінюючи дорожню обстановку, а саме те, що ОСОБА_11 рухався попереду в одній смузі руху, не здійснював обгін попутних транспортних засобів, під час виконання маневру повороту на право, у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України не зобов`язаний перевіряти намір інших учасників дорожнього руху намір його обгону та випередження з правої сторони під час виконання маневру повороту.

Також, апеляційний суд не враховує вимоги представника потерпілого не відповідності експертизи з протоколом огляду місця події, оскільки протокол огляду місця події був складений в темну пору доби, без точного виміру та під час його складання було взято ширину проїзної частини разом із незначною смугою в`їзду на АЗСWOG .
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Верховним Судом України зроблено правовий висновок, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що стороною обвинувачення не доведено належними доказами обставини обвинувачення, а саме порушення ОСОБА_11 вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б, д). 9.2 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху України, а саме знехтував елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, створив небезпеку для дорожнього руху та перед здійсненням вищевказаного маневру, заздалегідь не включив правий покажчик повороту, щоб проінформувати інших учасників дорожнього руху про намір виконати маневр повороту, розташовуючись не у крайньому правому положенні на проїжджій частині дороги, змінив напрямок руху керованого транспортного засобу для виконання повороту вправо, при цьому не переконався в безпеці виконуваного маневру та допустив зіткнення з мотоциклом ЯВА без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку, біля правого краю проїжджої частини, позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_11 , оскільки зазначені обставини не відповідають обставинам встановленим в суді першої та апеляційної інстанції.

Тобто стороною обвинувачення не доведено, що внаслідок порушення ним вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України настали негативні наслідки у вигляді смерті водія та пасажира мотоциклу.

А тому, в контексті застосування на практиці вимог ст. 62 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Конвенції, рішень ЄСПЛ, а також рекомендацій, викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами законодавства і постановлення вироку» - колегія суддів погоджується з висновком районного суду про не доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Однак районний суд дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, обґрунтовано прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, поза всяким розумним сумнівом не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, а ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення. А тому, за вказаних вище обставин повинен був, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрити кримінальне провадження за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, оскільки факт ДТП за участю ОСОБА_11 мав місце, як і факт настання тяжких наслідків у виді смерті водія мотоцикла ЯВА ОСОБА_13 та пасажира мотоцикла ЯВА ОСОБА_14 .

Таким чином, вирок районного суду необхідно змінити, закривши кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що в суді не встановлені достатні докази для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, і вичерпані можливості їх отримання.
Таке рішення, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, що відповідає принципам верховенства права, законності, презумпції невинуватості, змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів в кримінальному судочинстві.
Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 409-411, 413, 417, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в і інтересах потерпілої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2018 року стосовно ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 286 КК України змінити .
Кримінальне провадження № 0000382 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України - закрити, у зв`язку з тим, що в суді не встановлені достатні докази для доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, і вичерпані можливості їх отримання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4