08.10.2018 Справа № 363/3010/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 жовтня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинувачених потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000675 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця м. Ковдор, Мурманської області, РФ, освіта середньотехнічна, неодруженого, працюючого охоронником ПрАТ «Вишгородсільрибгосп», проживаючого у АДРЕСА_1 , несудимого,

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_2 , несудимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

13.07.2017 року близько 15 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення шляхом вільного доступу зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 видавив шибку вікна та відчинив замкнуті вхідні двері до будинку, й таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно проникли до вказаного будинку, звідки умисно таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_6 зокрема: газову плиту «Електра» білого кольору на 4-ри конфорки, холодильник «Днепр-1» білого кольору, ванну чавунну 1,7х0,75 м., а також з території домоволодіння умисно таємно викрали сітку «Рябиця» довжиною 10 м., металеві стовпчики 7 шт., висотою 1,5 метра, діаметром 14-15 см., загальною вартістю 2 275 грн. З викраденим майном місце події покинули, яким розпорядилися на власний розсуд, здавши в пункт прийому металобрухту за винагороду 300 грн.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 показав, що за встановлених у справі обставин, після вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 проникли на територію домогосподарства й у будинок потерпілого, знявши скло та відчинивши двері з середини, звідки викрали газову плиту, холодильник, ванну, сітку, металеві стовпчики, які винесли з домоволодіння й здали як металобрухт за винагороду 300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді дав аналогічні показання, згідно яких він зняв скло на веранді та відчинив засов на двері. Вдвох з ОСОБА_4 вони проникли в будинок й винесли вказане металеве майно, щоб здати на металобрухт.

Потерпілому добровільно відшкодували заподіяну шкоду.

Обвинувачені повністю визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також вартістю, переліком, найменуванням та кількістю викраденого майна погодилися, щиро покаялися у вчиненому, попросили вибачення в потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що після 13.07.2017 року с. В. Дубечня виявив на своєму подвір`ї в вибите вікно й відчинені двері, коли з будинку зникло майно, в хаті розвалили грубу.

На відшкодування заподіяної шкоди ОСОБА_5 йому добровільно сплатив 5 000 грн., а ОСОБА_4 2 500 грн. Будь-яких претензій до обвинувачених він не має. Зазначив необхідним вважати, що заподіяну йому злочином шкоду повністю відшкодовано.

Виходячи з того, що показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому з проникненням у житло та сховище, за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує їх злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує конкретні обставини справи, обсяг злочинних дій та розмір викраденого майна, ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про їхні особи, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, характеризуються задовільно, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебувають, ОСОБА_4 працює охоронником.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинувачених та добровільне відшкодування шкоди потерпілому, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а їх виправлення можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити їм покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вони протягом 1 (одного) року не вчинять нового злочину і виконають обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятимуть уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтимуться до зазначеного органу для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: