УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/352/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
01 серпня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини обвинуваченої у скоєному злочині, правильності кваліфікації її дій, просить вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року стосовно неї в частині призначення покарання змінити, застосувавши ст.ст.75, 76 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що призначене їй вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 покарання є явно несправедливим.
Зазначила, що суд, призначаючи покарання, не в повній мірі врахував обставини справи, особу обвинуваченої, яка вперше притягуєтьсь до кримінальної відповідальності, за місцем проживання, попереднього навчання і та місцем роботи характеризуюсь виключно з позитивної сторони, її відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину. Також вказала, що вчинений нею злочин є неумисним, з потерпілими вона перебувала у дружніх відносинах, позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в межах кримінального провадження відсутні, щодо міри покарання вони не наполягали на суворості.
Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 08 травня 2018 року ОСОБА_6 визнано винною за ч.2 ст.286 КК України та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.
Запобіжний захід відносно засудженої до набрання вироком законної сили залишено у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави, зарахувавши їх на спеціальний рахунок процесуальні витрати в сумі 41560,21 грн. за проведення судових експертиз, а саме : експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/1055 від 13.12.2017 Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 790 грн. 96 коп.; за проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди № 227/18-25 від 14.02.2018 Житомирським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 1430 грн.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-1/603-СЕ/17 від 14.02.2018 Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 36267 грн. 87 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 19/10-1/645-СЕ/17 від 22.02.2018 Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 3071 грн. 38 коп.
Речові докази: подушку безпеки з керма автомобіля «VOLKSWAGEN ТRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зразки крові ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ,які зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирської області знищено після набрання вироком законної сили; СД диск за записом інформації ПрАТ Київстар, СМД диск с телефону ОСОБА_10 , які зберігаються при справі зберігати при справі; мобільний телефон потерпілої ОСОБА_10 , який зберігається у неї, повернуто ОСОБА_10 . Автомобіль «VOLKSWAGEN ТRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Андрушівського ВП Бержичівського ВП ГУНП в Житомирській області повернуто власнику ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили. Арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN ТRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_12 ,скасовано після набрання вироком законної сили.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 18 жовтня 2017 року, близько 03 год. 40 хв., обвинувачена, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,24‰ етилового алкоголю в крові), керувала технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN ТRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить її рідному брату ОСОБА_12 . В порушення вимог п. 12.6 «б» цих же Правил, маючи стаж водія до 2 років, з перевищенням допустимої швидкості (90 км/год.) рухалась ним по правій смузі руху проїзної частини автодороги «Степок Андрушівка Вчорайше» зі сторони с. Новоівницьке в напрямку с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, перевозячи пасажирів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній ділянці, в задовільних умовах дорожнього руху, на 01 км + 879,2 м вказаної автодороги поблизу с. Новоівницьке Андрушівського району Житомирської області водій ОСОБА_6 , в силу свого сильного алкогольного сп`яніння, проявила безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінила дорожню обстановку і в порушення вимог п. 1.5, п. 2.3 «б», п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху не переконалась у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, безпричинно виїхала за межі проїзної частини ліворуч на ґрунтово-трав`яне узбіччя, де, продовжуючи рух, і, не реагуючи на створену нею аварійну обстановку, не застосувала термінового гальмування та на 01 км + 900 м указаної автодороги передньою лівою частиною керованого нею транспортного засобу здійснила наїзд на бетонний колесовідбійник та металеву конструкцію лівої частини мосту. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN ТRANSPORTER» ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді скальпованої рани волосистої частини голови в лівій тім`яній ділянці з переходом на праву сторону, рваної рани напівмісяцевої форми під правим оком, масивного синця напівмісяцевої форми під правим оком, групи саден дрібноточкового характеру на шиї справа в центральній частині, садна зигзагоподібної форми в ділянці спинки носа, групи смугоподібних саден концентричного характеру у вертикальному напрямку на тулубі по передній поверхні з переходом на праву сторону, синця по передньо-боковій поверхні правого передпліччя в центральній частині, синця неправильно-округлої форми у верхній третині лівої гомілки по передній поверхні, синця неправильно-округлої форми нижньої губи в правому куті рота, синця неправильно-чотирикутної форми на лобі зліва з переходом на волосисту частину голови, переломів 2, 3, 4, 5 ребер справа по середньо-ключичній лінії, переломів 3, 4 ребер зліва по білягрудинній лінії, неповного розриву атланто-окципітального з`єднання з ушкодженням спинного мозку, неповного розриву між 2 та 3 хребцями грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, крововиливів у зв`язковий апарат легень та печінки, розривів плеври в місцях переломів ребер, розривів печінки по задній та правій боковій поверхнях, розриву селезінки по задній поверхні, перелому тіла груднини на рівні 3-го міжребер`я розгинального характеру, крововиливів під м`які тканини голови в ділянці скальпованої рани та зовнішніх тілесних ушкоджень, які в своїй сукупності складають тупу сполучну травму тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, є смертельними та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті; а пасажир ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого уламкового перелому правої лобно-скроневої кісток склепіння черепа, геморагічного забою головного мозку, крововиливу над твердою мозковою оболонкою в лівій лобно-тім`яній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.3 та 12.6 «б» Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які просили розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, допитавши обвинувачену, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, роз`яснивши їй й іншим учасникам наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість надалі оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, з чим всі учасники погодились.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно, що не оспорюється в апеляційній скарзі.
Частиною 2 статті 50 КК України закріплено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості.
Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Що стосується покарання, то судом першої інстанції при його призначені засудженій ОСОБА_6 не у повній мірі прийняті до уваги обставини, які, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуються при призначенні покарання, тобто, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого, обставини що пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_6 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, частково відшкодувала заподіяну шкоду, щиро розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні, активно сприяла розкриттю злочину.
Обвинувачена ОСОБА_6 є молодою особою ( 21 рік). Злочин, хоч і відноситься до категорії тяжких, однак не є умисним, скоєний з необережності.
На думку колегії суддів, наведені обставини в їх сукупності дають підстави для пом`якшення основного виду покарання обвинуваченій у виді 3 років позбавлення волі.
Таке покарання буде в повній мірі відповідати вимогам ст.65 КК України, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а також буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо застосування при призначенні покарання вимог ст.75,76 КК України колегія суддів визнає неспроможними.
Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.05.2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.
Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали Апеляційним судом Житомирської області.

СУДДІ: