Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

28 травня 2010 року Кам'янка - Бузького районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Самсіна М.Л.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2 відкритому судовому

засіданні в м. Кам»янка-Бузька кримінальну справу про

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, військовозобов»язаного, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»янка-Бузького району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого керівником апарату Кам»янка-Бузької РДА, раніше не судимого

за ст. 367 ч. 2 КК України

встановив:

Підсудний ОСОБА_3, працюючи на посаді сільського голови Банюнинської сільської ради, будучи представником влади та зобов»язаним, згідно ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» забезпечувати здійснення у межах наданих законом повноважень додержання Конституції та законів України, організовувати роботу Банюнинської сільської ради і її виконавчого комітету, а також на підписання рішення ради та її виконавчого комітету та будучи персонально відповідальним за здійснення наданих йому законом повноважень, 31.07.2002 року, неналежно виконуючи покладені на нього службові обов»язки через несумлінне ставлення до них, без перевірки та доручення необхідних документів, які би вказували на приналежність майна, виніс на розгляд виконкому Банюнинської сільської ради заяву директора ТзОВ «Нива» ОСОБА_4 від 17.07.2002 року про дачу дозволу на оформлення права власності на два будинки, а саме на приміщення їдальні по вул. Курортній, 2 і пожежне ППО (магазин по вул. Курортній, 2 б) в с. Банюнин Кам»янка-Бузького району, незважаючи на те, що згідно протоколу « 2 зборів співвласників сільськогосподарського товариства «Нива» від 05.04.2001 року вказані об»єкти, а саме їдальня та два магазини загальною вартістю 133 139 гривень були віднесені до майна соціальної сфери, яке необхідно було передати на баланс Банюнинської сільської ради, в результаті чого на засіданні виконкому Банюнинської сільської ради було прийнято незаконне рішення № 29 від 31.07.2002 року, яке підписане сільським головою ОСОБА_3 про надання права ТзОВ «Нива» на оформлення права власності на приміщення їдальні та магазину (Добровільна пожежна охорона), на видачу свідоцтв про право власності на вищезгадані об»єкти та на подальшу їх реєстрацію в Червоноградському МБТІ, що спричинило тяжкі наслідки громадянам, які проживають на території Банюнинської сільської ради, на баланс якої повинні були перейти зазначені вище об»єкти.

Підсудний ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні свою вину визнав повністю та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності.

Заслухавши підсудного, думку прокурора, який не заперечив проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули строки визначені в ч. 1 ст. 49 КК України.

ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, тобто злочин середньої тяжкості.

Згідно п. З ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п»ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що злочин підсудним вчинено 31.07.2002 року.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась віл слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що дізнався про порушену відносно нього кримінальну справу лише цього року, коли виникли проблеми із переоформленням паспорту. Де цього часу з ним жодної слідчої дії не проводились, до нього додому жодного разу не приходили працівники правоохоронних органів, в розшуку він не перебував.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства. На виклики суду підсудний з»являвся, Нового злочину не вчинив.

На підставі вищенаведеного та враховуючи, що відповідно до ст. 11-1 КПК України суд зобов»язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за наявності підстав передбаченні ст. 49 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальне відповідальності.

Керуючись ст. 11-1, 282 КПК України, ст. 49 КК України, суд-

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ст..367 ч. 2 КК України - закрити.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_3

Григоровича - скасувати.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом діб з моменту проголошення.