Номер провадження 1-кп/754/318/18
Вирок
Іменем України
07 червня 2018 року року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

з участю потерпілої ОСОБА_5

з участю представника потерпілого ОСОБА_6

з участю адвоката ОСОБА_7

з участю обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0012487 відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 05 вересня 2017 року приблизно о 11.25год., керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter державний номер НОМЕР_1 рухаючись по проїзній частині по вул. Драйзера зі сторони вул.. Закревського в напрямку проспекту Ватутіна в м. Києві, в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху повинні знати та неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути ввічливими; п.2.3 підпункт Б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, п.4.16»а» пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора, не стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що був позначений дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2(Пішохідний перехід) і дорожньою розміткою 1.14.1(Зебра) не був уважним, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину по вказаному пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля "Mercedes Benz Sprinter державний номер НОМЕР_1 . В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу: перелом верхньої гілки правої лобкової кістки латерально, що відноситься до тілесного ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 05 вересня 2017 року приблизно о 11.25год., він керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter державний номер НОМЕР_1 рухався по проїзній частині по вул. Драйзера зі сторони вул.. Закревського в напрямку ринку «Троєщина». Він рухався зі швидкістю 42-45км.год. у третій смузі руху. Видимість була обмежена, оскільки на даній ділянці дороги велись ремонтні роботи, а саме встановлювали світлофор. В цей час він побачив як по пішохідному переході швидким кроком йдуть дві жінки. Він почав перестроюватись у другу смугу руху, і одразу в цю ж смугу розвернулась і почала здійснювати рух пішохід, як потім він дізнався ОСОБА_5 , після чого він застосував екстрене гальмування і стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Уточнив, що він завчасно відреагував на дорожню обстановку перед дорожньо-транспортною пригодою, ним була правильно вибрана швидкість автомобіля. Вказав, що після ДТП він зупинився, підбіг до ОСОБА_5 викликав швидку медичну допомогу. ОСОБА_5 пересувалась сама, а тому у нього є сумніви, що отримані ушкодження, які зазначені в обвинувальному акті, були отримані внаслідок ДТП. Крім цього вказав, що в діях пішохода ОСОБА_5 також вбачаються порушення ПДР, оскільки вона переходячи проїзну частину не впевнилась в безпеці руху, оскільки вантажний автомобіль за своїми технічними властивостями не може одразу зупинитись.

В подальшому під час останнього слова, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що в ході судового розгляду не було доведено факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вважає безпідставним притягнення його до кримінальної відповідальності по факту ДТП, вважає, що його дії підпадають під вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості, встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами:

- показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , з яких вбачається, що 05 вересня 2017 року приблизно о 11.25год. вона переходила проїзну частину дороги по вул. Драйзера зі сторони вул.. Закревського в напрямку ринку «Троєщина» в м. Києві. Дана ділянка дороги була обладнана дорожнім знаком(Пішохідний перехід) та дорожньою розміткою «зебра». Вона переходила проїжджу частину по пішохідному переході разом з іще однією жінкою. Перед тим як перейти проїжджу частину, вона подивилась направо та наліво, автомобілів не було. Переходячи проїжджу частину, вони разом з іншою жінкою дійшли до третьої смуги руху. В цей час вона побачила автомобіль Mercedes Benz Sprinter. Жінка з якою вона переходила дорогу побігла вперед, а вона щоб пропустити автомобіль зробила декілька кроків назад. Автомобіль також звернув праворуч і здійснив наїзд на неї. Після ДТП сторонні особи посадили її на стілець, було викликано швидку медичну допомогу після чого її відвезли у лікарню швидкої медичної допомоги. У лікарні їй зробили рентген, сказали що вивих, і відпустили додому декілька днів відлежатись. В подальшому ідучи через декілька днів на роботу вона відчула сильну біль у області тазу. Поїхавши до травмпункту та зробивши МРТ було виявлено перелом правої лобкової кістки.

- показами у судовому засіданні свідка-очевидця ОСОБА_9 , який показав, що бачив як 05 вересня 2017 року проїжджу частину вул. Драйзера в м. Києві переходили дві дівчини, які рухались по пішохідному переходу, і дійшли майже до середини проїжджої частини. В цей час зі сторони вул. Закревського рухався автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», який перед пішохідним переходом став пригальмовувати. Одна дівчина побачивши автомобіль побігла вперед, а друга назад. Автомобіль здійснюючи гальмування став перестроюватись у середню смугу руху, тобто в ту сторону куди побігла друга дівчина, внаслідок чого у середній смузі стався наїзд на пішохода.

- аналогічними поясненнями свідка-очевидця ОСОБА_10

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 05.09.2017 року, схемою пригоди до неї та фото-таблицею, згідно якої об`єктом огляду являється ділянка автодороги вул. Драйзера зі сторони вул. Закревського в напрямку проспекту Ватутіна в м. Києві. Число смуг для руху по напрямку проведення огляду та у зустрічному напрямку 3. Дорожнє покриття загальною шириною 11,5м. На проїзній частині нанесені лінії горизонтальної розмітки білого кольору - 1.3,1.5,1.14.2. На місці події у середній смузі руху розташований автомобіль Mercedes Benz Sprinter державний номер НОМЕР_1 , задня частина якого знаходиться на пішохідному переході. У автомобіля виявлені технічні пошкодження деформація правої частини капоту у вигляді вм`ятини.

- даними, що містяться у висновку експерта №1395/Е від 27.09.2017 року, згідно якого дані наданої медичної документації свідчать, що при зверненні за медичною допомогою 05.09.2017 року о 11.55год. у ОСОБА_5 мала місце закрита травма тазу у вигляді перелому верхньої гілки правої лобкової кістки латерально. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно дією тупого предмету, могло утворитись в термін 05.09.2017 року при транспортній травмі. Морфологічні властивості виявленого перелому свідчать, що закрита травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

В судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz Sprinter державний номер НОМЕР_1 сталась в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1,5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньої розмітки 1.14.1 «Зебра». Наїзд вищевказаного автомобіля стався у середній смузі руху, в момент перебування на пішохідному переході потерпілої ОСОБА_5 , а тому у даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_8 під`їжджаючи до пішохідного переходу зобов`язаний був зменшити швидкість, або зупинитись щоб дати дорогу пішоходам, які мають перевагу під час переходу проїзної частини по позначеному пішохідному переходу.

За таких обставин, покази обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переході не впевнившись в безпеці свого руху, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки його вина повністю підтверджується зібраним та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Твердження сторони захисту про те, що висновок експерта №1395/Е від 27.09.2017 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертиза була проведена по документам, які не були предметом відкриття у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, які були отримані без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, для проведення судово-медичної експертизи потерпілою ОСОБА_5 слідчому Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_11 були надані наступні документи на ім`я ОСОБА_5 : медична карта амбулаторного хворого, довідка лікаря, УЗД органів черевної порожнини та нирок, УЗД органів малого таза, МРТ, 1 рентген знімок, 2 МРТ знімки. Вищевказане потерпіла ОСОБА_5 підтвердила у судовому засіданні, зокрема зазначивши, що вищевказані документи були добровільно надані нею слідчому, перебували у останньої, а тому, суд вважає, що у даному випадку, для оцінки потреб досудового розслідування, обґрунтовано не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, тобто тимчасовий доступ до речей і документів.

Судово-медична експертиза у даному кримінальному провадженні була призначена на підставі постанови слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_11 разом з якою експерту були надані документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме медична карта амбулаторного хворого, довідка лікаря, УЗД органів черевної порожнини та нирок, УЗД органів малого таза, МРТ, 1 рентген знімок, 2 МРТ знімки, довідка слідчого, про що свідчить супровідний лист слідчого ОСОБА_11 та постанова слідчого про проведення експертизи, який був предметом відкриття, у відповідності до вимог ст. 290 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що судово-медична експертиза була призначена слідчим у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом №53/5 Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень та вимог КПК України.

На підставі постанови слідчого та наданих на дослідження документів, експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_12 було складено висновок №1395/Е, який відповідає вимогам ст.101,102 КПК України, є вмотивований, ґрунтується на доказах, які є допустимими, та який був відкритий сторонам кримінального провадження у відповідності до вимог ст.290 КПК України. У ході судового розгляду висновок судово-медичного експерта №1359/Е стороною захисту не оспорювався; сторона захисту відмовилась від свого клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи та про допит у судовому засіданні експерта ОСОБА_12 з приводу встановлення ним ступеню тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні встановлено, що висновок судово-медичного експерта №1395/Е від 27.09.2017 року та медична документація для проведення експертизи, були отримані в порядку встановленим КПК України. Жодних даних, які б свідчили, що вищевказані докази були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також були здобуті завдяки інформації, яка була отримана внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, в судовому засіданні встановлено не було.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.286ч.1 КК України.

Враховуючи обставини справи, тяжкість наслідків заподіяних водієм ОСОБА_8 , думку потерпілої, яка просила позбавити водія ОСОБА_8 прав керування транспортним засобом, суд вважає позбавити ОСОБА_8 правом керування транспортними засобами на строк два роки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 фактичні обставини справи не оспорював, заявив про його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, однак така обставина носить формальний характер. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах кримінального провадження відсутні та у ході судового розгляду не було встановлено даних, на підтвердження того, що ОСОБА_8 відшкодував збитки потерпілій. Отже, враховуючи обставини справи, позицію обвинуваченого та його захисника у ході судового розгляду справи, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 , не визнає щире каяття, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує тяжкість, суспільну небезпечність, обставини і наслідки злочину, який притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність судимостей, пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, задовільну характеристику за місцем проживання, невжиття заходів до відшкодування заподіяної шкоди, його некритичне ставлення до скоєного, думку потерпілої та її представника, і призначає ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк необхідної достатності для виправлення в умовах здійснення нагляду з обов`язковим залученням до праці.

При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди суд виходить з того, що:

вчинення злочину обвинуваченим доведено судовим слідством;

позивач ОСОБА_5 надала суду письмові докази своїх позовних вимог(чеки, квитанції).

позивач ОСОБА_13 не надала документів, які підтверджували факт понесення витрат на 10 занять аквафітнесу у спортивному комплексі «Планета спорт».

У зв`язку з викладеним, суд частково задовольняє цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди, та стягує з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 - 728грн.58коп. матеріальної шкоди.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявила цивільний позов, який був уточнений у ході судового розгляду, про стягнення з ОСОБА_8 48000грн. моральної шкоди, яку мотивувала душевними стражданнями внаслідок ДТП, порушенням актуальних життєвих планів, нераціональним витрачанням життєвого часу у зв`язку з лікуванням, а також ставленням обвинуваченого до скоєного ним злочину та відсутністю бажання останнього добровільно допомогти у відновленні здоров`я.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Винність ОСОБА_8 у спричиненні ДТП внаслідок якої потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості доведена судовим слідством, а тому суд вважає, що ОСОБА_8 своїми протиправними діями, які полягли в порушенні Правил дорожнього руху завдав ОСОБА_5 моральної шкоди.

Сума відшкодування моральної шкоди 48000грн., яка була визначена ОСОБА_5 відповідає обставинам ДТП, характеру правопорушення, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, глибині фізичних та душевних страждань постраждалого, принципу розумності та справедливості, а тому підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбування ОСОБА_8 основного покарання обчислювати з часу прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 - 728грн.58коп. матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 48000грн. моральної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 - 48000грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 1796грн.90коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: