Дата документу 10.09.2018 Справа № 554/7176/18
Провадження № 1кс/554/8547/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником прокурора Полтавської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 00000031 від 08.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником прокурора Полтавської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, що виявлене та вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 08.09.2018 р., а саме: годинника марки «Apple» з синім ремінцем та мобільного телефону марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Полтавською місцевою прокуратурою Полтавської області 06.09.2018 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000264, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що громадянин ОСОБА_8 , який займається підприємницькою діяльністю, ніби -то причетний до викрадення громадянина ОСОБА_9 .

08.09.2018 прокурор ОСОБА_6 у ході особистої розмови із ОСОБА_8 пообіцяв за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США не притягати останнього до кримінальної відповідальності. Однак, вказану суму ОСОБА_8 мав передати прокурору не пізніше 15 години цього ж дня, прибувши за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, у цей день, ОСОБА_8 , зібравши витребувану ОСОБА_6 грошову суму, о 16 годині прибув за місцем фактичного проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , та передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду. Отримані гроші ОСОБА_6 приховав між двома бетонними плитами на ґрунтовій дорозі поблизу будинку, у якому він фактично проживає.

08.09.2018 в ході проведення огляду місця події на території садівничого товариства «Зоря» за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунтовій дорозі поблизу будинку, у якому фактично мешкає ОСОБА_6 , між двома бетонними плитами було знайдено 10 купюр номіналом 100 доларів США, загальною сумою 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J), приховані ОСОБА_6 відразу після отримання від ОСОБА_8 .

Відомості про дану подію 08.09.2018 було внесено до ЄРДР за № 00000031 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З метою виконання слідчих дій для встановлення об`єктивної істини у справі, шляхом дослідження речей, які були вилучені під час обшуку по досудовому розслідуванню, збереженню речових доказів та подальшої можливості конфіскації майна, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий, клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, прохав визначити місцем зберігання вилученого майна камеру речових доказів СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 39.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, останні зазначили, що слідчим не доведено підстави для накладення арешту майна в якості речових доказів.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000031 від 08.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 2).

09 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

З протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 08.09.2018 року слідує, що 08.09.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди для себе у розмірі 1000 доларів США за не притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. Під час затримання, в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_6 , у останнього вилучено годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 (а.с.3).

Постановою слідчого ОСОБА_10 від 08.09.2018 року речі, які було виявлено та вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000031 (а.с. 4).

Зі змісту ч.3 ст. 208 КПК України слідує, що уповноважена особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі і документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно п.п. 1, 2, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках , передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлене та вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 майно, а саме годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 ,мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом вчинення злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, слідчим доведено, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , що підтвердив він у судовому засіданні, а саме годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 ,має значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, тому арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Згідно п. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна
Таким чином, клопотання слідчого про накладення арешту на годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 підлягає задоволенню, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування майном, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні та забезпечення подальшої конфіскації майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , яке вилучене 08.09.2018 у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: годинник марки «Apple» з синім ремінцем та мобільний телефон марки «Apple 6+» IMEI НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучені речі зберігати в камері зберігання речових доказів СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області, за адресою м. Полтава, вул. Соборності,39.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1