06.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/3661/17
Провадження №1-кп/205/161/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 03.11.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004628 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Зеленодольськ Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2016 року приблизно о 20:20 годині на футбольному полі в Новокодацькому молодіжному парку, розташованому біля вул. Панаса Мирного в м. Дніпрі, у ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 . В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисної усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, ОСОБА_7 знаходячись позаду ОСОБА_6 , невстановленим предметом наніс останньому один удар в область правої частини обличчя, спричинивши ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, струсу головною мозку, закритого перелому виличної кістки праворуч (тіла та виличної дуги) з ушкодженням цілісності передньої та латеральної стінок правої гайморової пазухи з явищами правостороннього гемосинуса, синця у параорбітальній області, субкон`юктивального крововиливу правою ока. За своїм характером вказані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, терміном понад 3 тижні(більш як 21 день).

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав у повному обсязі та суду пояснив наступне.

Так, 02.11.2016 року він перебував разом з потерпілим та іншими йому знайомими хлопцями на футбольному полі в Новокодацькому молодіжному парку, розташованому біля вул. Панаса Мирного в м. Дніпрі. В ході гри потерпілому ОСОБА_6 з його боку було зроблено зауваження з-приводу того, що він бере гру виключно на себе, однак потерпілий не погодився з вказаним зауваженням, що переросло у словесний конфлікт між ними. В ході конфлікту, він побачив, що потерпілий ОСОБА_6 біжить на нього з кулаками. Однак, він не звернув на це уваги та, обернувшись, мав намір продовжити гру, але відчув товчок у спину, від чого почав падати. При падінні, він ненавмисно, відмахнувшись вдарив потерпілого рукою. Після того, як він підвівся, то побачив, що потерпілий ОСОБА_6 вийшов за межі поля, взяв камінь до рук та став повертатися у його напрямку. Між ними продовжилась словесна перепалка, в яку втрутилися інші гравці і конфлікт закінчився. Після цього потерпілий залишив межі поля та почав скаржитися на погане самопочуття. Потерпілому почали надавати медичну допомогу, приклавши холодне до голови, а потім посадили в машину і відвезли до лікарні. Через декілька днів, він приїхав у лікарню, з метою запропонувати фінансову допомогу, оскільки відчував за собою деяку провину у тому, що відбулось. Проте, потерпілий став вимагати від нього значну грошову суму на лікування та реабілітацію, а також компенсацію за втрачену роботу, на що він не погодився, оскільки був з цим не згоден.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині повністю доведена, та знайшла своє підтвердження у безпосередньо досліджених судом доказах, у тому числі, поясненнях потерпілого та свідків, а також письмових доказах.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 02.11.2016 року грав у футбол разом з обвинуваченим ОСОБА_3 на футбольному полі в Новокодацькому молодіжному парку, розташованому біля вул. Панаса Мирного в м. Дніпрі. В ході гри, виник конфлікт між гравцями його команди у зв`язку з програшом. Обвинувачений ОСОБА_3 виразився у його бік нецензурною лайкою, що спровокувало подальший словесний конфлікт між ними. В ході цього конфлікту, він підійшов до обвинуваченого, з метою виказати своє обурення поведінкою останнього, та штовхнув його у плече. Після цього повернувся та пішов у бік воріт, у зв`язку з відсутністю бажання продовжувати гру та, відійшовши близько метра від обвинуваченого, він відчув удар у голову з правого боку, від якого, у нього потемніло в очах та він впав. Підвівшись, він побачив, що ОСОБА_8 стоїть поруч з ним у «стойці» і поруч більше нікого. Він звернувся до ОСОБА_8 з запитанням, за що він його вдарив, але той нічого не відповів. Після цього, він вийшов з поля, так як йому стало зле. Обвинувачений ОСОБА_3 почав вибачатись перед ним та запропонував відвезти до лікарні у зв`язку з поганим самопочуттям. Коли вони їхали до лікарні, обвинувачений звернувся з проханням, щоб він не розповідав про те, хто його вдарив та запропонував вирішити це питання. Після цього його госпіталізували до лікарні та встановивши діагноз, почали надавати медичну допомогу. Коли до лікарні прийшов його брат, та дізнався, що відбулось, то викликав поліцію вказавши на ОСОБА_3 як на особу, що нанесла тілесні ушкодження. Через деякий час, обвинувачений ОСОБА_3 пропонував надати матеріальну допомогу на лікування, визнаючи, що саме він винен в причинені тілесних ушкоджень, однак батьки не мали можливості вказати необхідну суму, у зв`язку з необхідністю тривалого лікування.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав цивільний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити, а також призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив наступне. 02.11.2016 року йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що його брат ОСОБА_6 отримав травму під час гри у футбол та, на даний час перебуває у лікарні. Після цього він повідомив про це їх батька - ОСОБА_11 , та вони разом з ним, поїхали у лікарню. Він намагався вияснити, що відбулось, проте потерпілий дуже погано себе почував та самостійно не міг відповідати, а особи, які його доставили у лікарню наполягали на тому, що потерпілий під час гри, вдарився об плече іншого гравця, та отримав травму. Після того, як ОСОБА_6 надали медичну допомогу та йому стало краще, він повідомив, що його вдарив обвинувачений ОСОБА_3 .. У зв`язку з цим, він викликав поліцію та повідомив про подію. Через деякий час, обвинувачений ОСОБА_3 запропонував їм зустрітись та вирішити питання щодо відшкодування матеріальних витрат на лікування потерпілому. В розмові, обвинувачений ОСОБА_3 визнав, що під час конфлікту з потерпілим, він його вдарив один раз, але не бажав завдавати тілесних ушкоджень. Намагався дізнатись у нього, яка сума необхідна для того, щоб владнати конфлікт, однак, сказати конкретну суму обвинуваченому не було можливості, у зв`язку з тим, що брат на той час ще перебував у лікарні.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що 02.11.2016 року йому на телефон зателефонував син - ОСОБА_9 та повідомив, що другий син - ОСОБА_6 перебуває у лікарні у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Приїхавши до лікарні, він побачив п`ять молодих хлопців, які доставили сина у лікарню, а також побачив свого сина, який лежав на каталці і не міг розмовляти. Обвинувачений ОСОБА_3 йому повідомив, що ОСОБА_6 отримав травму в ході гри, при яких обставинах, точно він не зміг повідомити. Після того, як ОСОБА_6 перевезли до лікарні ім. Мечникова, останній зміг вказати, що його вдарив обвинувачений ОСОБА_3 в ході виниклої між ними словесної перепалки. Через декілька днів обвинувачений ОСОБА_3 приїхав у лікарню до сина та почав звинувачувати останнього у тому, що сталось. Про те, в ході розмови обвинувачений ОСОБА_3 все ж зізнався, що саме він вдарив ОСОБА_6 , але не бажав причиняти тілесних ушкоджень. Зі спливом певного часу, вони зустрілись біля кафе «Макдональдс» з обвинуваченим ОСОБА_3 , який цікавився, скільки він має заплатити коштів, щоб відшкодувати шкоду потерпілому, на що йому конкретну суму не було повідомлено, у зв`язку з тривалим лікуванням сина.

Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що 02.11.2018 року їй на мобільний телефон зателефонував чоловік - ОСОБА_11 та розповів про те, що їх спільний син ОСОБА_6 потрапив у лікарню. Після того, як чоловік повернувся додому з лікарні, то розповів, що син отримав травму під час футбольного матчу та знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні ім. Мечникова. На наступний день вона поїхала до лікарні, де ОСОБА_6 розповів їй про те, що під час гри у футбол, між ним та ОСОБА_3 відбувся словесний конфлікт, в ході якого останній наніс йому тілесні ушкодження, а саме вдарив його в область голови. Крім цього, свідок пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 у розмові з нею, не визнавав своєї провини у нанесенні тілесних ушкоджень її сину.

Свідок ОСОБА_13 в ході допиту надала суду показання, аналогічні показам свідка ОСОБА_12 щодо обставин завдання потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. А саме, те що на футбольному полі обвинувачений ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 в область голови, в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження. В подальшому, вона разом з ОСОБА_9 зустрічалися з обвинуваченим ОСОБА_3 біля кафе «Макдональдс», де під час розмови, останній визнав, що він дійсно вдарив потерпілого ОСОБА_6 під час сварки, а також про свій намір відшкодувати завдану шкоду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він 02.11.2016 року перебував на футбольному полі в Молодіжному парку, де також грали у футбол обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 .. Під час гри, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 , підбіг до обвинуваченого ОСОБА_3 та штовхнув його у спину, від чого обвинувачений ОСОБА_3 почав падати і відмахнувшись лівою рукою, вдарив потерпілого у голову, який впав на землю і тут же піднявся. Після цього, потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що погано себе почуває, та попросив допомоги, у зв`язку з чим, вони відвезли його до лікарні.

Свідок ОСОБА_15 надав суду покази аналогічні з показами свідка ОСОБА_14 в частині конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .. Проте повідомив суд, що ніяких ударів він не бачив, але бачив, що потерпілий знаходиться на землі та піднявшись, став скаржитися на стан здоров`я, пред`являючи претензії до ОСОБА_3 , погрожуючи повідомленням до поліції. У подальшому, він та ОСОБА_3 посадили ОСОБА_6 до автомобіля, та за проханням останнього відвезли у лікарню.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_15 щодо фактичних обставин конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , які мали місце 02.11.2016 року на футбольному полі у Молодіжному парку.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 також підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2016 року, потерпілий ОСОБА_6 просив правоохоронні органи притягти до відповідальності ОСОБА_3 , який, перебуваючи у Молодіжному парку на футбольному полі, заподіяв йому тілесні ушкодження;

-згідно з довідкою №937, виданої 03.11.2018 року лікарем КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», у потерпілого ОСОБА_6 встановлено діагноз перелом лицьового черепа з права. Параорбітальна гематома справа;

- згідно акту судово-медичного дослідження №4605 від 19.12.2016 року виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР та підтверджено висновком судово-медичної експертизи №649е від 09.03.2017 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головною мозку, закритого перелому виличної кістки праворуч (тіла та виличної дуги) з ушкодженням цілісності передньої та латеральної стінок правої гайморової пазухи з явищами правостороннього гемосинуса, синця у параорбітальній області, субкон`юктивального крововиливу правою ока. За своїм характером вказані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, терміном понад 3 тижні(більш як 21 день);

-із протоколу проведення слідчого експерименту від 26.05.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що останній показав та розказав про обставини сварки між ним та потерпілим, яка мала місце 02.11.2016 року на футбольному полі в Молодіжному парку, в ході якої, потерпілий ОСОБА_6 штовхнув його, а той, в свою чергу, відмахуючись, наніс йому один удар в область голови потерпілому;

-додатковим висновком судово-медичної експертизи №1641е від 27.05.2017 року встановлено, що механізм спричинення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, не відповідає механізму, на який вказує обвинувачений ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_16 щодо механізму нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, оскільки вказане спростовується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, у тому числі показаннями самого потерпілого, проведеним за участю обвинуваченого ОСОБА_3 слідчим експериментом та додатковим висновком судово-медичної експертизи №1641е від 27.05.2017 року.

Так, вказаний висновок експерта зауважує на тому, що механізм отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не відповідає механізмові на який вказав обвинувачений ОСОБА_3 .. Крім цього, у цьому висновку зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 вказує на можливе нанесення удару тильною поверхнею лівої долоні, однак виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупого твердого предмету з обмеженою напівжорсткою конструкцією, що діяв в праву половину обличчя, яким могла бути і рука стиснута в кулак або інші предмети з аналогічними властивостями. Тильна поверхня руки (відкрита долоня) не володіють характеристиками тупого твердого предмету з обмеженою напівжорсткою конструкцією.

Аналізуючи суб`єктивну сторону даного злочину, суд приходить до висновку про наявність мети та мотиву нанесення тілесного ушкодження у обвинуваченого, оскільки, як встановлено під час судового засідання, між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт під час гри, в ході якого вони ображали один одного нецензурною лайкою. Умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на нанесення тілесного ушкодження потерпілому, виник безпосередньо після дії потерпілого ОСОБА_6 , який штовхнув ОСОБА_3 у спину, що й обурило останнього, у результаті чого, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, наніс потерпілому удар ззаду в область обличчя.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , при обставинах зазначених у обвинувальному акті, знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду і його умисні дії, що виразилися у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за ч.1 ст.122 КК України кваліфіковані вірно.

По справі потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 25 000 гривень та про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 100 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілого не визнав у повному обсязі.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази, надані потерпілим ОСОБА_6 , на підтвердження матеріальних витрат на суму 25 000 гривень, суд вважає її доведеною частково, а саме на суму 10 406 гривень 25 копійок. Так, суд не може взяти до уваги фіскальні чеки, надані потерпілим, які не придатні для ідентифікації, а також не мають відповідних реквізитів. Крім того, суд звертає увагу й на ту обставину, що наявність самих по собі фіскальних чеків, без відповідного призначення лікаря не може бути належним та достатнім доказом у розумінні статті 76 ЦПК України.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у сумі 100 000 гривень, суд вважає вказану суму декілька завищеною та такою, що не відповідають фактично понесеними душевними хвилюваннями та глибиною страждань, які поніс потерпілий ОСОБА_6 , оскільки обґрунтування заявленої суми зводиться до загального терміну психологічних страждань та не конкретизується у чому саме вони полягли, яка їх глибина та негативні наслідки.

Суд вважає, що компенсація моральної шкоди в сумі 70 000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_6 буде справедливою, співрозмірною та достатньою для відшкодування моральної шкоди.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого який раніше несудимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, також судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до однозначного та обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, яке, на думку суду, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження скоєнню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його прибуття до відповідної установи виконання покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 406 (десять тисяч чотириста шість) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 70 000 (сімдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В інших частинах позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -