Справа № 201/6225/18
Провадження № 1-кс/201/4254/2018
УХВАЛА

іменем України

21 червня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська передано клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001324 від 20.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, згідного якого слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуків, проведених 25 травня 2018 року.

Власник майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав та просив його задовольнити з доводів, викладених в ньому.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0001324, а також вислухавши думку прокурора, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Проте, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Оскільки згідно матеріалів клопотання, майно про арешт якого просить прокурор, було вилучено під час санкціонованих обшуків, проведених 25 травня 2018 року, зазначене майно підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, а отже у відповідності до вищезазначених вимог статті 171 КПК України, прокурор повинен був звернутись із таким клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після його вилучення, однак вказане клопотання в порушення вказаних вимог закону не було подано у встановлений строк після проведення обшуків, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання у зв`язку із пропуском стороною обвинувачення 48 годинного строку звернення з таким клопотанням до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1