Справа № 357/6934/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта незакінчена вища, розлученого, має на утримані малолітню дитину, 2009 року народження, офіційно не працюючого, раніше судимого 11.12.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 263 ч.1, 263-1 ч.1, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, проживаючого АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:

8 лютого 2015 р. близько 8 години ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою чоловічої статі прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де проживають потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою скоєння розбійного нападу.

ОСОБА_8 повідомивши потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 недостовірну інформацію про те, що він є працівником правоохоронного органу, разом з ОСОБА_7 та невстановленою особою чоловічої статі, незаконно проникли до будинку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Знаходячись в будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена особа чоловічої статі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинили напад на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням до них насильства небезпечного для життя та здоров`я, що виразилося у тому, що ОСОБА_7 погрожував потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 предметом схожим на пістолет, демонструючи його, спрямовуючи його на потерпілих та приставляючи до голови потерпілого ОСОБА_12 , що потерпілі сприйняли як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

В той же час ОСОБА_8 стискаючи руками шию потерпілої ОСОБА_11 , завів її до спальної кімнати вищевказаного будинку, де поклав на ліжко та зв`язав кінцівки рук та ніг пластмасовими хомутами, а ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа чоловічої статі зв`язали пластмасовими хомутами кінцівки рук та ніг потерпілого ОСОБА_12 та в подальшому привели останнього до кімнати спальні, де поклали його на ліжко, поруч з ОСОБА_11 та накрили їх ковдрою, щоб останні не могли бачити їх дій.

Під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа чоловічої статі відкрито заволоділи майном потерпілих, а саме: мисливською рушницею марки ТОЗ - 66 номер 132, вартістю 1000 грн., упаковкою мисливських набоїв, які матеріальної цінності для потерпілих не представляють, коштами у сумі 1400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.02.2015 року становить 32 382 грн. 81 коп., коштами у сумі 4 000 грн., ноутбуком марки «Леново» вартістю 9000 грн. 30 коп., ключами від автомобіля марки «Сузукі гранд-вітара», які матеріальної цінності для потерпілих не представляють, заподіявши потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 46 383 грн. 11 коп. та в подальшому зникли з місця вчинення злочину.

Крім цього, в ході розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 8 лютого 2015 р. близько 8 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленою особою чоловічої статі, з метою незаконного заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 марки «Сузукі гранд-вітара», який знаходився в гаражному приміщенні, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_3 , із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та яку потерпілі сприйняли як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, відкрито заволоділи ключем від замка запалення автомобіля «Сузукі гранд-вітара» д.н.з. НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою особою чоловічої статі, через незачинені двері гаражного приміщення, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, проникли до вищевказаного гаражного приміщення, де шляхом використання ключа від замка запалення до автомобіля «Сузукі гранд-вітара» д.н.з. НОМЕР_1 , проникли до салону автомобіля та використовуючи вищевказаний ключ-оригінал незаконно, повторно, заволоділи автомобілем марки «Сузукі грандвітара» д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілій ОСОБА_11 , вартістю 280 350 грн.

Після чого зникли з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядились автомобілем на власний розсуд.

Окрім цього, 7 лютого 2015 р. близько 8 години ОСОБА_8 перебуваючи за адресою вул. Леніна, 64, с. Сухоліси Білоцерківського району, разом із ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідування особою, самовільно присвоїв владні повноваження та звання службової особи лейтенанта міліції, поєднане із використанням форменого одягу працівника міліції, з метою вчинення суспільно небезпечного діяння та подальшого незаконного заволодіння чужим майном, яке виразилося в тому, що ОСОБА_8 будучи одягнутий у формений одяг працівника міліції із званням лейтенанта, спільно з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідування особою, використовуючи владні повноваження, прийшов до місця проживання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_3 , з метою введення в оману останніх, представився працівником міліції, при цьому, таким не являючись. В подальшому, ОСОБА_8 , намагаючись увійти в довіру останніх, повідомив неправдиву інформацію потерпілим про те, що з пилорами, яка знаходиться в с. Сухоліси Білоцерківського району та де раніше працював ОСОБА_12 невідомі особи вчинили крадіжку. У відповідь ОСОБА_12 повідомив, що на пилорамі він уже не працює, та будь-яких заяв писати не бажає. Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідування особою покинули територію домогосподарства.

08 лютого 2015 р. близько 8 години ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідування особою, самовільно присвоївши владні повноваження та звання службової особи - лейтенанта міліції, з корисливих мотивів, будучи у форменому одязі працівника міліції з лейтенантськими погонами та використовуючи його, знову прийшов до місця проживання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Потерпіла ОСОБА_11 будучи введеною в оману, а саме що ОСОБА_8 являється працівником міліції, відчинила двері останнім.

В подальшому, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідування особою вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за вказаних вище обставин та незаконно заволоділи їх транспортним засобом.

Окрім цього, 24 лютого 2015 р. близько 17 години ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, з метою вчинення розбійного нападу, проникли до кв. АДРЕСА_4 , де проживає потерпіла ОСОБА_13 .. В цей час до місця свого проживання повернулась потерпіла ОСОБА_13 , яка відчинивши вхідні двері своїм ключем зайшла до квартири та побачила двох вищевказаних осіб.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснили напад на потерпілу ОСОБА_13 , застосувавши до неї насильство, яке виразилося в тому, що ОСОБА_7 своєю рукою наніс удар в область обличчя потерпілої ОСОБА_13 , внаслідок якого остання впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 взяли її за руки з обох боків та потягли до гостинної кімнати, де поставили потерпілу ОСОБА_13 на коліна.

В подальшому ОСОБА_7 погрожуючи потерпілій ОСОБА_13 предметом, зовні схожим на пістолет демонструючи його, а саме спрямовуючи та приставляючи його до голови потерпілої ОСОБА_13 , що остання сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, вимагав у неї грошові кошти. Так, як потерпіла не повідомляла про місце схованки грошових коштів, ОСОБА_7 руками наніс останній декілька ударів по голові, після чого зав`язав їй руки за спиною скотч стрічкою та одягнув на голову наволочку від подушки. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у виді: синця на обличчі зліва, крововиливи на склері лівого очного яблука та на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У цей час ОСОБА_8 у квартирі шукав цінні речі та грошові кошти потерпілої.

В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заволоділи належними потерпілій ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 20 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.02.2015 року становить 579 969 грн. 97 коп., грошовими коштами в сумі 5 000 грн., ключами від складських приміщень та банківськими картками, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють та двома зимовими шубами, загальною вартістю 4064 грн., чим заподіяли останній матеріальної шкоди на загальну суму 589 033 грн. 97 коп., що є особливо великими розмірами.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що інкриміновані йому злочини не вчиняв, кримінальне провадження відносно нього сфальсифіковане. Докази надані прокурором про його причетність до злочинів, просить визнати недопустимими, оскільки він не був на місці злочину. Позови не визнає, Просить виправдати його.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 353 ч.2 КК України визнав повністю. За ст.ст. 187 ч.3,4 КК України визнав частково, за ст. 289 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що за інкримінованим злочином, передбаченим ст. 353 ч.2 КК України винуватість визнає у повному обсязі, викладеному у обвинувальному акті. Міліцейську форму, яка була виявлена і вилучена за місцем його проживання, він дійсно використовував 7 та 8 лютого 2015 р. при вчинені злочину відносно подружжя ОСОБА_14 . Її використовував для того щоб обманути потерпілих та полегшити вчинення злочину. За злочином, передбаченим ст. 187 ч.3 КК України свою винуватість визнає частково, а саме згідний із викладеним у зміненому прокурором обвинувачені за цим епізодом, за виключенням того, що вказаний злочин він вчинив не з ОСОБА_15 , а з ОСОБА_16 і його другом на ім`я ОСОБА_17 . До подружжя ОСОБА_14 погрози застосування зброї, погроз пістолетом не здійснював ні він, ні при ньому інші. Чому потерпілі про це повідомили у свої показаннях у суді не знає. Потерпілій ОСОБА_14 він рота закривав, розвертав її, клав на ліжко. Він та у його присутності ніхто інший автомобілем Бак, не заволодівав, а тому він не визнає свою винуватість за ст. 289 ч.3 КК України та цивільний позов потерпілого у цій частині. Рушницю, яку було забрано у Бак він передав ОСОБА_18 , у послідуючому вона була виявлена. Цивільний позов ОСОБА_14 в частині моральної шкоди визнає. За злочином передбаченим ст. 187 ч.4 КК України свою винуватість визнає частково, а саме згідний із викладеним у зміненому прокурором обвинувачені за цим епізодом за виключенням того, що злочин ним був вчинений не з ОСОБА_15 , а з ОСОБА_19 . ОСОБА_20 їм сама відкрила двері, насилля до неї ні він, ні у його присутності ОСОБА_21 не застосовували. Він не наносив їй удари, він не бачив на наволочці, її обличчі кров. У ОСОБА_20 забрали 7,5 тис. дол. США, коробку сигар. Де саме ОСОБА_22 знайшов 7,5 тис. дол. США у квартирі ОСОБА_20 він не бачив. Шуби не брали. Коли покидали квартиру ОСОБА_20 на її голові була одягнена наволочка. Після вчинення злочину, забрані у ОСОБА_20 долари він і ОСОБА_22 поділили порівну. Ці гроші він зберігав у себе у квартирі за місцем свого проживання, де вони були вилучені працівниками міліції під час обшуку, але потім кудись зникли. Також при його затриманні у ньому було вилучено 600 дол. США і понад 23 тис. грн., про виявлення і вилучення, яких не було вказано у протоколі його затримання 26.02.2015 р. А потім вказані гроші просто зникли. З цього приводу він і його захисник зверталися до правоохоронних органів, до прокурора, але позитивних результатів це не дало. Цивільний позов ОСОБА_20 визнає частково, а саме в частині матеріальних збитків на суму 7,5 тис. дол. США та моральної шкоди на суму 10000 грн. Злочин вчинив в період іспитового строку, попавши під вплив ОСОБА_23 , про що зараз шкоду. Щодо явок з повинною то і та що написана ним так і та яка написана начебто від його імені, він писав, вимушений був підписати після застосування до нього психологічного і фізичного насилля з боку працівників міліції. Вони писались у відсутності захисника, а тому просить визнати їх недопустимими доказами. Просить суворо не карати.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 , своє винуватості у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України, обвинуваченим ОСОБА_8 визнання своєї винуватості за ст. 353 ч.2 КК України, часткового визнання винуватості за ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4 КК України, не визнання винуватості у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, їх винуватість у вчинені вказаних злочинів підтверджується доказами дослідженими судом:

показаннями потерпілої ОСОБА_11 про те, що напередодні нападу на них, додому до неї і чоловіка приходили ОСОБА_24 у міліцейській формі і ОСОБА_15 , які повідомили що затримали осіб викрадачів їх майна. Останніх треба їм впізнати та чи буде чоловік писати заяву. Чоловік погано себе почував і сказав, що нікуди їхати не буде. Була біла машина ОСОБА_25 , на водія вона не звертала увагу. ОСОБА_24 вона бачила у міліцейській формі. ОСОБА_26 наступного дня 8 лютого 2015 р. до них приходила медсестра зробила її чоловікові одного вкола і поїхала. Через деякий час приблизно о 8 годині вона почула стук у двері. Коли вона відкрила на порозі стояли ОСОБА_15 із пістолетом із глушником, який наставив пістолет на неї. ОСОБА_24 стояв поряд з ним був у міліцейській формі. Останній сказав, що ми знову до вас. Після цього ОСОБА_24 схватив її за шию, здавив, сказав «Цить …, закрий рота, не доводь». Він же заштовхав її до хати, зв`язав їй руки. Пістолет вона сприймала як бойову зброю. У хату також у цей час зайшов ОСОБА_15 . Що робив у цей час ОСОБА_15 не бачила. Як в`язали чоловіка не бачила. Третю особу вона не бачила. Коли в`язали чоловіка то зрозуміла, що нападників троє. Це було у прихожій кімнаті. Чи бачив чоловік те, що роблять з нею, не знає. Вона опинилась у іншій кімнаті, т.я. ОСОБА_24 тримав її із силою і вона йшла. Потім ОСОБА_24 штовхнув її поперек ліжка, потім зв`язав руки позаду, накрив її одіялом. ОСОБА_27 як ОСОБА_15 звертаючись до чоловіка сказав: дід будеш вести себе погано постраждаєш. ОСОБА_15 до неї не застосовував насилля. Потім до неї притягнули її чоловіка і кинули його поряд з нею. Вона і чоловік були зв`язані схожими хомутами. Вона чула як нападники бігали по будинку, був шурхіт. Ключі від автомобіля були у залі. Чула як нападники завели автомобіль, який стояв у гаражі і поїхали. Машини, грошей, рушниці не було. Пам`ять у неї добра, вона категорично стверджує, що це були ОСОБА_15 і ОСОБА_24 . Вона суду говорить правду. ОСОБА_15 впізнала за рисами обличчя. Категорично стверджує, що бачила 8 лютого 2015 р. у нього в руках пістолет сірого стального кольору з глушником. Пістолет був у руці ОСОБА_15 . ОСОБА_24 застосовував до неї фізичне насилля, був у міліцейській формі, давив її за шию. В ході досудового розслідування було знайдено їх мисливську рушницю, яка їм повернута. Інше майно не повернуто. Просить задовольнити цивільний позов, вчиненим злочином обвинувачені завдали сильні душевні хвилювання, стрес. До теперішнього часу вона не може нормально спати через пережите від нападу на неї і чоловіка;

показаннями потерпілого ОСОБА_12 про те, що 7 лютого 2015 р. він приїхав додому щоб зробити вкола. О 8 годині зайшов ОСОБА_24 , який був одягнутий у міліцейську форму, сказав, що на пилорамі здійснена крадіжка, затримали громадянина, треба поїхати до Рокитнянського РВ. Він сказав, що нікуди не поїде. ОСОБА_15 при цьому стояв неподалік. Він його бачив. Потім ОСОБА_24 і ОСОБА_15 пішли. Потім він поїхав на пилораму, бачив там автомобіль, який до них приїжджав. ОСОБА_24 при цьому був у машині. Наступного дня, 8 лютого 2015 р. зранку до них додому приїхала медсестра, йому зробили вкола. Через деякий час він коли лежав на дивані, почув що постукали у двері. Першим побачив як ОСОБА_24 взявши за шию жінку, повів її у іншу кімнату. До нього зразу прийшов ОСОБА_15 . ОСОБА_15 підійшовши до нього, пристави до його голови пістолет. ОСОБА_15 тикав пістолетом у його голову, потилицю. Він бачив у руці ОСОБА_15 пістолет. Нападників було троє. Один із них заїкався. ОСОБА_15 сказав йому: дед якщо будеш вести себе нормально, все буде добре. Бачив, як ОСОБА_24 схватив за шию його жінку. Потім чув як він скрутив його жінку, кинув її на ліжко. ОСОБА_15 і інша особа зв`язали його, та кинули на ліжко поряд із дружиною. Коли його в`язали, питали де гроші. Лежав він при цьому на животі, зв`язали руки ззаду, і ноги разом пластмасовими чорними кайданками. У них у господарстві таких не має. Коли його заводили до дружини у кімнату, то бачив, що сейф відкритий, у сейфі було 1400 дол. США, ключі від сейфу знаходились на зв`язці вхідних дверей. ОСОБА_28 був відкритий. Нападники бігали по будинку. Чув як нападники перекидали речі у будинку. Потім чув як завелась їх машина і поїхала. Після того як нападники зникли він звільнився, розтягнув на руках затяжки. Виявили пропажу машини, доларів, гривень, рушниці, ноутбука ОСОБА_29 нападники діли автомобіль не знає. На рушниці яку було знайдено, говорили що виявили слід відбитку пальця. Усе що робили нападники сприймав як реальну загрозу, думав що у живих не залишать. Він говорить суду правду. На слідстві він впізнав ОСОБА_15 і ОСОБА_24 , останній був у міліцейській формі. Категорично стверджує що саме вони вчинили напад на нього і його дружину. Крім рушниці нічого не повернуто. Просить суворо покарати нападників. Просить задовольнити цивільний позов, у т.ч. в частині моральної шкоди, оскільки переніс сильний стрес, до цього часу відчуває переживання;

показаннями потерпілої ОСОБА_13 про те, що 24 лютого 2015 р. вона повернулася з роботи додому, відкривши своїм ключем двері побачила у квартирі горіло світло, 2 невідомих осіб. Вона поздоровалась. Була у шоці. Запитала: а ви хто молоді люди. У цей час ОСОБА_15 поставив їй до лівого виска пістолет і сказав давай гроші, ОСОБА_24 вихватив у неї сумку. Потім розвернули її, ОСОБА_15 вдарив її пістолетом по голові, зламав їй носа, пішла кров, вона впала при вході до квартири. Задорожний у цей час стояв біля дверей. Двері закрив за нею ОСОБА_24 . ОСОБА_15 і ОСОБА_24 взявши її під руки з обох боків потягнули до квартири. Вони її фактично волокли. Із неї стягнули куртку. Чоботи злетіли. Коли затягнули її у квартиру ОСОБА_15 включив телевізор на велику гучність. Їй заклеїли рот. Наволочку ОСОБА_15 сказав ОСОБА_24 одягнути їй на голову. З її розбитої голови сильно йшла кров. Її поставили на коліна, розвернули головою у крісло, зв`язали руки, ноги, заклеїли рот. Ініціатором зв`язування її був ОСОБА_15 . ОСОБА_24 у сумці шукав гроші. ОСОБА_15 усе потрошив у кімнаті. Від удару у неї запливло око. Сильно з рани йшла кров. Зняли одну і наділи другу наволочку їй на голову. Діями нападників керував ОСОБА_15 . Це продовжувалось не більше 10 хвилин Було вивернуто 2 шафи і диван. Вона мовчала, не сказала їм жодного слова. ОСОБА_15 сварився, розмовляв на російській мові. Потім ОСОБА_15 знайшовши гроші звертаючись до неї сказав, а ти говорила не має. У неї з квартири зникло після нападу ОСОБА_15 , ОСОБА_24 2 шуби, які їй повернуті, в одній із них був носовичок, гроші у сумі 20500 дол. США, 20 000 дол. США із яких були знайдені ОСОБА_15 , а 500 дол. США, 5 000 грн. ОСОБА_24 було знайдено у її сумочці, коли він витрушував її вміст. Коли вона зрозуміла що нападники пішли вона зняла скотч та почала кликати на допомогу. Нападники були із відкритими обличчями. На руках у нападників були печатки із ринку, смерділи резиною. ОСОБА_15 був одягнутий у літню форму АТО, ОСОБА_24 був у літньому одязі. 25 числа вони знову прийшли до неї додому, але не очікували, що серцевина замка була замінена. Перед нападом ОСОБА_24 до неї приходив у міліцейській формі. Вони не очікували, що вона повернеться додому. За що вона постраждала не знає. Вважає що напад на неї був замовним. Категорично на 100% стверджує що напад на неї вчинили ОСОБА_15 і ОСОБА_24 , вони були без масок. Їй були завдані легкі тілесні ушкодження з розладом здоров`я. Говорить суду правду. Покарання вважає обвинуваченим слід призначити на розсуд суду;

письмовими доказами, дослідженими судом:

протоколом огляду місця події від 26.02.2015 р. місцевості по АДРЕСА_5 де було виявлено та вилучено мисливську рушницю, з додатком до протоколу СД-Р диском (т.3 а.70,74,75). Відеозапис на вказаному диску у судовому засіданні переглянутий.

протоколом огляду місця події від 8.02.2015 р., з план схемою та фото таблицею домоволодіння по АДРЕСА_3 , в ході якого виявлені і вилучені сліди вчиненого злочину (т.3 а.111-129);

протоколом огляду місця події від 24.02.2015 р. з фото таблицею - квартири АДРЕСА_4 відповідно до якого в ході огляду місця події виявлені і вилучені сліди вчиненого злочину (т.3 а.145-157);

постановою про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 12.03.2015 р., 6.04.2015 р., 25.02.2015 р., циліндрового механізму, в частині стрічки скотчу, наволочки, просоченої червоною рідиною та змиви червоної рідини, вилучені при ОМП від 24.02.2015 р. квартири АДРЕСА_4 (т.3 а.174,175, 185,188);

постановою про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 30.04.2015 р.,10.03.2015 р.,01.03.2015 р. - 9 пластикових затяжок, накладного замка та ключа, слід фактури тканини, слід рукавички, сліди з поверхонь, мисливської рушниці ТОЗ-66. вилучених при ОМП від 8.02.2015 р. домоволодіння по АДРЕСА_3 ,квартири АДРЕСА_4 (т.3 а.188-192);

висновок експерта № 138 від 26.02.2015 р. про відсутність будь-яких слідів злому та механічних пошкоджень накладного замка, вилученого в ході ОМП від 8.02.2015 р. за адресою АДРЕСА_3 (т.3 а.193-195);

висновок експерта № 136 від 24.02.2015 р. про придатність вилучених слідів фактури тканини, виявлених і вилучених при ОМП від 08.02.2015 р. в будинку АДРЕСА_3 (т.3 а.197-199);

висновком експерта № 51 від 14.04.2015 р., відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Suzuki New Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_1 на 8.02.2015 р. складає 289350 грн.» (т.3 а.201-204);

висновком експерта № 3-01/530 від 22.04.2015 р., відповідно до якого наданий на дослідження предмет є мисливською гладкоствольною двухствольною, курковою рушницею ТОЗ-66, 12 калібру, придатною для стрільби патронами для мисливської гладкоствольної зброї 12 калібру (т.3 а.205-207);

висновком експерта № 11/04-15 від7.04.2015 р. відповідно до якого вартість 2 шубок типу леді мутон становить 4064 грн.(т.3 а.239-242);

висновком експерта № 19 від 26.02.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_13 знайдені наступні пошкодження: синець обличчя зліва, крововиливи на склері лівого очного яблука та на слизовій оболонці лівої щоки, які заподіяні тупим (тупими) предметами, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.4 а.17);

висновком експерта № 209 від 12.03.2015 р., відповідно до якого вилучені при ОМП квартири АДРЕСА_4 циліндрові механізми від врізних замків, не пошкоджені (т.4 а.19-22).

Відповідно до ст. 86 ч.1,2 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд оцінивши кожний із вищезазначених, наданих прокурором доказів, прийшов до висновку про їх допустимість, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України. Суд вказані докази приймає та кладе їх у основі цього вироку.

Водночас суд оцінивши надані прокурором докази:

протокол огляду місця події від 1.02.2014 р. з додатком СД-Р диском, протокол огляду предмету від 13.03.2015 р., додаток до протоколу ДВД диск (т.3 а.66-69);

протокол огляду місця події від 26.02.2015 р. по АДРЕСА_2 , з додатком СД-Р диском (т.3 а.71-73), проведений без згоди власника, рішення суду;

протоколи огляду предметів від 1.03.2015 р., 26.02.2015 р., 27.02.2015 р., 1.03.2015 р., 24.03.2015 р.,11.03.2015 р., 5.05.2015 р.,10.03.2015 р. з фото таблицями предметів, речей, вилучених при огляді місця події 26.02.2015 р. по АДРЕСА_2 , квитанція до прибуткового ордера від 12.05.2015 р. (т.3 а.76-102,130-139,141-144);

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2015 р. потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (т.3 а.103-110), (проведені не за фото, а за ксерокопіями зображень);

заяви про скоєння злочину ОСОБА_8 від 26.02.2015 р. (т.3 а.140,164), (написані після затримання, відсутності захисника, при праві на мовчання);

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2015 р. потерпілій ОСОБА_13 (т.3 а.158-163), (проведені не за фото, а за ксерокопіями зображень);

виписка руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_13 у ПАТ КБ «Приватбанк» від 24.03.2015 р., фото потерпілої (т.3 а.165-170), (отримані з невідомого джерела, підстави, не містить даних особи, яка його видала, надала, виготовила);

постанова про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 11.04.2015 р., 6.03.2015 р., 6.04.2015 р.,25.03.2015 р., 6.05.2015 р., 1.03.2015 р., 26.02.2015 р., 13.05.2015 р. камуфляжної форми, біологічних зразків крові ОСОБА_8 , слід пальця руки,рулону скотчу, зброї 3 пістолетів, 3 пари рукавичок, три пари чоловічого взуття, газового балончика «Терен» та кульки, дві зимові шуби, карти памяті та диск, міліцейська форма (куртка та брюки), вилучених при ОМП 26.02.2015 р. з кв. АДРЕСА_6 , отриманих не у порядку КПК України(т.3 а.171-173,175-177,180,181,184,), (стосується доказів отриманих не у порядку, встановленому КПК України);

висновок експерта №230 від 21.03.2015 р. відповідно до якого на вилученій рішниці слід пальця руки залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_7 (т.3 а.209-217),

висновок експерта № 358 від 11.04.2015 р. відповідно до якого вилучений з місця події слід фактури тканини 24.02.2015 р. має однакову групову належність з блакитною рукавичкою, вилученою при ОМП квартири АДРЕСА_7 (т.4 а.1-8);

висновок експерта № 415 від 6.05.2015 р. відповідно до якого вилучені з місця події сліди фактури тканини, мають однакову групову належність з рукавичками, вилученими при ОМП квартири АДРЕСА_7 (т.4 а.9-15),

визнає їх недопустимими доказами, відхиляє (ст. 86,87 КПК України), оскільки вони отримані не у порядку, встановленому КПК України.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_24 . У їх квартирі, без її згоди та рішення суду був проведений працівниками міліції обшук, було вилучено багато речей. Працівники міліції зайшли до квартири без її згоди, сказали, що це обшук, їм треба забрати крадені речі. Проводили обшук по усій квартирі, де вилучали та які саме речі, вона не бачили. Було вилучено міліцейську форму, балаклави, пістолет. Заходили на балкон, з під столу дістали два пакети. Запитували чиї це речі. Вона сказала, що не бачила цих речей. Кожний день до цього заходила на балкон, тих пакетів там не бачила. Коли працівники міліції робили обшук, вона плакала, з-під дивана вони щось доставали. Поняті були запрошені пізніше. Письмовий чи усний дозвіл на огляд квартири вона не давала. Власник приїхав пізніше. Пістолет, печатки, балаклаву достали з-під дивану. Коли поняті прийшли шуби були на полу. ОСОБА_15 знає. ОСОБА_15 24 лютого 2015 р. був цілий вечір вдома. Він не міг виходити нікуди тому, що поправ речі.

Свідок ОСОБА_31 пояснила, що проживає по сусідству із ОСОБА_24 . ОСОБА_15 знає як того хто приїхав до ОСОБА_24 . ОСОБА_15 був у ОСОБА_24 приблизно 1,5-2 тижні не більше. Вона пам`ятає 24 лютого 2015 р. вона бачила ОСОБА_15 . Він просив попрати куртку, т.я. у ОСОБА_24 не було пральної машини. Вона дозволила. Куртка пралась приблизно 30 хвилин. Він майже постійно був у неї на очах. ОСОБА_15 з 14 до 20 години не відлучався більш ніж на 30 хвилин.

Суд критично відноситься та відхиляє показання свідків ОСОБА_32 (яка є колишньою дружиною ОСОБА_8 , знайомою ОСОБА_7 ) та ОСОБА_33 (яка є сусідкою ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , знайомою ОСОБА_7 ) в частині перебування ОСОБА_7 24 лютого 2015 р. цілий вечір вдома, з 14 до 20 години з ними, у їх полі зору, оскільки вказані показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_13 , письмовими доказами дослідженими судом.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.1,2 Конституції України, ст. 17 ч.2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину, передбаченого ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України;

- обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України;

- доведеності прокурором винуватості ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України;

- доведеності прокурором винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України.

- Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова» розглянувши доводи:

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , наведені на захист останнього щодо непричетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України, недоведеності його участі у їх вчинені, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , письмовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку;

обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 , наведені на захист останнього щодо непричетності ОСОБА_7 до інкримінованих останньому та ОСОБА_8 , злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України, не застосуванні при їх вчиненні до потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 погроз застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_13 , не заволодіння ними коштами останньої у розмірі 20500 дол. США, 5000 грн., двома шубами; автомобілем потерпілої ОСОБА_11 , недоведеності його участі у їх вчинені, необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_8 зі ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4 КК України, на ст. 186 КК України, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , письмовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

Суд визнає, що вказані доводи обвинувачених, захисників є способом обраного захисту від обвинувачення, яке судом було забезпечено їм в ході судового розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. 6 Конвенції.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за:

ст. 187 ч.3 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 за

ст. 289 ч.3 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вчинене з проникненням у приміщення, якщо воно завдало великої значної матеріальної шкоди;

ст. 187 ч.4 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за:

ст. 187 ч.3 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

ст. 353 ч.2 КК України самовільне присвоєння владних повноважень та звання службової особи, поєднане із вчиненням суспільно небезпечного діяння, пов`язане з використанням форменого одягу працівника правоохоронного органу;

ст. 289 ч.3 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вчинене з проникненням у приміщення, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди.

Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за

ст. 187 ч.4 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Суд бачить надану прокурором правову кваліфікацію дій обвинуваченого:

ОСОБА_7 за:

ст. 289 ч.3 КК України та знає положення п. 2 примітки до ст. 289 КК України;

ст. 187 ч.4 КК України та знайдені у потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: синець обличчя зліва, крововиливи на склері лівого очного яблука та на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

ОСОБА_8 за:

ст. 187 ч.4 КК України та знайдені у потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: синець обличчя зліва, крововиливи на склері лівого очного яблука та на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 337 ч.1,3 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного у обвинувальному акті в частині правової кваліфікації кримінальних правопорушень, враховуючи вищевикладене, оскільки вказане погіршить становище ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожному) враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_7 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив три умисних особливо тяжких злочини. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені кожного із інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч.2 КК України, при вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисних три особливо тяжких і один середньої тяжкості злочини. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені кожного із інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч.2 КК України, при вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3,353 ч.2 КК України.

ОСОБА_7 не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

ОСОБА_8 раніше судимий 11.12.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 263 ч.1, 263-1 ч.1, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не перебувають на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом визнається: має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом визнається: має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 судом визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку потерпілої ОСОБА_13 , 1952 року народження п.6 ч.1 ст. 67 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом визнаються: рецидив злочинів (ст.34 КК України), вчинення злочину щодо особи похилого віку потерпілої ОСОБА_13 , 1952 року народження п.1,6 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно.

За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується посередньо.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кожного злочину, обставини кожного злочину, їх кількість, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не судимий відповідно до ст. 89 КК України, характеризується задовільно, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілих щодо покарання, дійшов висновку що він представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до середньої межі санкції частини 3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кожного злочину, обставини кожного злочину, їх кількість, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку, що свідчить про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, вперте не бажання стати на шлях виправлення, характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання, обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілих щодо покарання обвинуваченого, вважає ОСОБА_8 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у ближче до середньої межі санкції частини 3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 353 КК України з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

За таких обставин ОСОБА_8 має бути призначене покарання відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для їх можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченими та іншими особами нових злочинів.

Суд уважає, що призначення ОСОБА_7 , більш м`якого покарання в частині строку покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості кожного злочину, обставини кожного злочину, їх кількість, особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання, думку потерпілих щодо покарання.

Суд уважає, що призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання в частині строку покарання, передбачених санкцією кожного вчиненого ним злочину, на переконання суду, буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості кожного злочину, обставини кожного злочину, їх кількість, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку, обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілих щодо покарання.

Суд уважає, що призначення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш суворого покарання в частині строку покарання, передбачених санкцією кожного вчиненого ним злочину, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи особу кожного обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує їх покарання.

Вирішаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 про стягнення із обвинувачених солідарно 440950 грн. 95 коп. завданих матеріальних збитків, 100000 грн. моральної шкоди, суд, на підставі ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, вважає він підлягає задоволенню частково (т.1 а.115,116), а саме в частині стягнення матеріальних збитків у повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. При цьому суд зазначає, що позов в частині розміру завданих матеріальних збитків є аналогічним розміру завданих потерпілій матеріальних збитків злочином. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що обвинувачені вчиненням умисного особливо тяжкого злочину відносно потерпілої ОСОБА_13 завдали їй фізичного болю, душевних страждань, пов`язаних із протиправною їх поведінкою щодо неї. При цьому суд уважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 40000 грн. потерпілій ОСОБА_13 відповідає вимогам розумності і справедливості, з урахуванням того, що обвинувачені є працездатними, обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав позов.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення із обвинувачених на його користь матеріальні збитки в розмірі 326733 грн., моральну шкоду по 10000 грн. з кожного з них (т.1 а.180-182), суд, на підставі ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, вважає він підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що позов в частині розміру завданих матеріальних збитків є аналогічними розміру завданих потерпілому матеріальних збитків злочином. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що обвинувачені вчиненням умисних особливо тяжких злочинів відносно потерпілого ОСОБА_12 завдали йому душевних страждань, пов`язаних із протиправною їх поведінкою щодо нього. При цьому суд уважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_12 , відповідає вимогам розумності і справедливості, з урахуванням того, що обвинувачені є працездатними, обвинувачений ОСОБА_8 визнав частково позов в частині розміру моральної шкоди.

Речові докази: камуфляжну форму, три пари чоловічого взуття вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , слід повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ; мобільний телефон Нокіа, дві сім карти, належні обвинуваченому ОСОБА_8 , слід конфіскувати; біологічні зразки крові ОСОБА_8 , сліди пальця руки вилучені при ОМП від 26.02.2015 р., стрічку та рулон скотчу, вогнепальну зброю:»COLT Double», «Zoraki MOD», «Borner Sport», три пари рукавичок, сліди пальців рук, що викопійовані на таблицю № 1», слід підошви взуття, газовий балончик «Терен» та кульки, наволочка просочена червоною рідиною та змиви червоної рідини, карта пам`яті та диск, міліцейська форма (куртка та брюки), 9 пластикових затяжок, слід фактури з поверхні дверей металевого сейфу, слід рукавички з поверхні коробки з під набоїв, з поверхні роутера, із файлів для документів, сліди папілярних ліній, вилучені з поверхонь, балаклаву, слід знищити; мисливську рушницю ТОЗ 66, ідентифікуючу документацію на ноутбук «Леново», включаючи чек на його придбання та дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 31.03.2009 р. передані потерпілому ОСОБА_12 , слід уважати повернутими власнику; накладний замок та ключ до нього, вилучений в ході ОМП 8.02.2015 р., слід повернути потерпілому ОСОБА_12 ; 100 дол. США, вилучені у ОСОБА_8 , передані на депозит на зберігання до Білоцерківського МВ згідно постанови слідчого ОСОБА_34 , слід передати потерпілій ОСОБА_13 в рахунок погашення завданого матеріального збитку за задоволеним цивільним позовом; циліндрові механізми Кале та ЮСК, слід передати потерпілій ОСОБА_13 ; дві зимові шуби, які передані потерпілій ОСОБА_13 , слід уважати повернутими власнику.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 100 ч.12 КПК України спір про належність речей, що підлягає поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішення суду законної сили.

Суд, керуючись вимогами ст.ст. 122,124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 5003 грн. 28 коп., стягує із обвинувачених.

Інші витрати на залучення експерта підтверджені документально у розмірі 3682 грн. 78 коп., суд відносить на витрати держави у зв`язку із зміною прокурором обвинувачення у суді, зменшені обсягу обвинувачення.

В ході досудового розслідування ОСОБА_8 26 лютого 2015 р. затриманий, 28 лютого 2015 р. відносно нього застосований запобіжний захід тримання під вартою.

ОСОБА_7 26 лютого 2015 р. затриманий, 28 лютого 2015 р. відносно нього застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом розглянуті, вирішені доводи обвинуваченого, цим забезпечено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення за доводами обвинувачених, їх захисників, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано (п.48,26,30 рішень Європейського суду з прав людини у справах «Мітрофанов проти Республіки Молдова», Гарсія Руїс проти Іспанії», «Гарвісаарі проти Фінляндії»).

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3 КК України і призначити покарання за:

ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю;

ст. 187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

ст. 289 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять ) років із конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого основного і додаткового покарання більш суворим призначити за сукупності злочинів ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 289 ч.3, 353 ч.2 КК України і призначити покарання за:

ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю;

ст. 187 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

ст. 289 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю;

ст. 353 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого основного і додаткового покарання більш суворим призначити за сукупності злочинів ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 р. відносно ОСОБА_8 , призначивши ОСОБА_8 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років три місяці із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початок строку покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожного) обчислювати з 9 серпня 2018 р.

У строк відбуття покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожного) зарахувати строк досудового їх тримання під вартою з 26 лютого 2015 р. до 8 серпня 2018 р.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожному) строк попереднього ув`язнення, а саме період з 26 лютого 2015 р. до 20 червня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожного) залишити попередній - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не біль ніж на 60 днів.

Стягнути із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 326 (триста двадцять шість) тисяч 733 грн.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн.

Стягнути із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 440 (чотириста сорок) тисяч 950 грн. 95 коп.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_13 відмовити.

Речові докази: камуфляжну форму, три пари чоловічого взуття вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 - повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ; мобільний телефон Нокіа, дві сім карти, належні обвинуваченому ОСОБА_8 - конфіскувати; біологічні зразки крові ОСОБА_8 , сліди пальця руки вилучені при ОМП від 26.02.2015 р., стрічку та рулон скотчу, вогнепальну зброю - пвстолети: «COLT Double», «Zoraki MOD», «Borner Sport», три пари рукавичок, сліди пальців рук, що викопійовані на таблицю № 1», слід підошви взуття, газовий балончик «Терен» та кульки, наволочка просочена червоною рідиною та змиви червоної рідини, карта пам`яті та диск, міліцейська форма (куртка та брюки), 9 пластикових затяжок, слід фактури з поверхні дверей металевого сейфу, слід рукавички з поверхні коробки з під набоїв, з поверхні роутера, із файлів для документів, сліди папілярних ліній, вилучені з поверхонь, балаклаву, які зберігаються у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській област та при кримінальному провадженні - знищити; мисливську рушницю ТОЗ 66, ідентифікуючу документацію на ноутбук «Леново», включаючи чек на його придбання та дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 31.03.2009 р. передані потерпілому ОСОБА_12 , слід уважати повернутими власнику; накладний замок та ключ до нього, вилучений в ході ОМП 8.02.2015 р. - повернути потерпілому ОСОБА_12 ; 100 дол. США, вилучені у ОСОБА_8 , передані на депозит на зберігання до Білоцерківського МВ згідно постанови слідчого ОСОБА_34 - передати потерпілій ОСОБА_13 в рахунок погашення завданого матеріального збитку за задоволеним цивільним позовом; циліндрові механізми Кале та ЮСК - передати потерпілій ОСОБА_13 ; дві зимові шуби, які передані потерпілій ОСОБА_13 , слід уважати повернутими власнику.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 2503 грн. 28 коп.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 2503 грн. 28 коп.

Витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 3682 грн. 78 коп., суд відносить на витрати держави у зв`язку із зміною прокурором обвинувачення, зменшені обсягу обвинувачення.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3