У Х В А Л А
Іменем України

05 жовтня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

21.09.2018 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №001325 від 28.12.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, звернувся до суду з усною заявою про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Заяву мотивує тим, що, на його думку суддя ОСОБА_5 упереджена в даному кримінальному провадженні, вона не роз`яснила закон України, який порушив обвинувачений ОСОБА_4 , відмовила в задоволенні клопотання захисника про витребування інформації з Генеральної прокуратури України.

З огляду на викладене, захисник ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав усну заяву про відвід. Вважає, що відмова суду у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про витребування доказів, які підтверджували б порушення процедури збирання доказів стороною обвинувачення, свідчить про упередженість судді. Крім того, суддя не роз`яснила суть і характер обвинувачення, оскільки ані в обвинувальному акті, ані суддя не зазначають закон, яким передбачено обіг зброї, а тому суддя позбавляє права обвинуваченого на відповідний захист.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлений захисником відвід судді.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Пояснень чи заяв з приводу заявленого відводу від неї не надходило.

З урахуванням вимог ст. 81 КПК України, суддя вважав за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 3,4,5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні наведений в ст.ст. 75, 76 КПК України.

Встановлено, що в провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №001325 від 28.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (судове провадження 1-кп/754/921/18).

21.09.2018 року в рамках даного кримінального провадження в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся з усною заявою про відвід судді ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Отже, підставами заявленого відводу судді захисник ОСОБА_3 зазначив те, що суддею не було роз`яснено обвинуваченому суть і характер обвинувачення та закон України, яким передбачено обіг зброї та не задоволено клопотання сторони захисту про витребування доказів.

Викладені підстави для відводу суд оцінює критично, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з приписами ч.3 ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Так, відповідно до п. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, він має право отримати безкоштовну допомогу перекладача. Нероз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 248 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
З аналізу вищезазначеної процесуальної норми випливає, що головуючий повинен роз`яснити обвинуваченому, в здійсненні яких кримінальних правопорушень він обвинувачується, за якими статтями кримінального закону вони кваліфіковані, а не роз`яснювати, яким саме законом передбачено регулювання правовідносин в межах правового поля.
Крім того, твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про те, що суддя є упередженою, оскільки відмовила у задоволенні клопотання сторони захисту, не може бути підставою для відводу судді, оскільки КПК України та міжнародними правовими нормами не передбачено таку підставу для відводу як незгода сторони процесу з відповідним ухваленим судом рішенням.
Відповідно до висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Проаналізувавши зміст заяви та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд не вбачає підстав, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження №001325 від 28.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (судове провадження 1-кп/754/921/18), а тому заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені нормами ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 75,76, 81, 369-372, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя