Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 р. м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду винесене у кримінальному провадженні № 0000087 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, клопотання про арешт майна з метою забезпечення можливої його конфіскації як виду покарання,

в с т а н о в и в:

15.06.2018 року слідчий СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно для збереження речових доказів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що є власністю підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення можливої його конфіскації як виду покарання. Клопотання слідчий просить розглянути без участі власника у зв`язку із існуванням ризику розголошення відомостей досудового розслідування. Клопотання мотивоване наступним.

Слідчим відділом Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 22.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної та контрольованої закупки 08.05.2018 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів збув за 100 грн. особі під псевдонімом « ОСОБА_6 » один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі, яку в подальшому ОСОБА_6 добровільно видав працівникам Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області і яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1040 від 18.05.2018 є амфетаміном, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою у висушеному стані 0,0202 г.

Окрім цього, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 18.05.2018 року працівниками Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, у особи під псевдонімом « ОСОБА_6 » було вилучено три паперові згортки жовтого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину «Амфетамін», яку діючи повторно, умисно та протиправно, ОСОБА_5 , йому продав за 500 грн., перебуваючи в м. Гребінка по пров. Пирятинському Полтавської області.

19.05.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що передбачено додатковою мірою покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З огляду на вказане, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий за погодженням із прокурором, просив накласти арешт на зазначене вилучене майно.

Судове засідання проводились у відсутність прокурора та слідчого, які подали заяви про те, що підтримують клопотання, просять задовольнити та розглядати у їх відсутність, а також у відсутність власника майна, яке не вилучалось, арешт на яке просить накласти слідчий, який не повідомлявся про судове засідання, що допустиме з огляду на положення ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ухвали слідчого судді від 15.06.2018 року клопотання було повернуто прокурору та йому встановлено строк 72 години для надання відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. 18.06.2018 року прокурор подав клопотання з відповідним обґрунтуванням арешту майна, а саме зазначив, що ОСОБА_5 обізнаний про обов`язкове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України про що йому повідомлено про підозру, та може вжити заходів до відчуження зазначеної квартири, що унеможливить виконання додаткового покарання та призведе до порушення завдань кримінального провадження.

Вивчивши матеріали додані до клопотання, вважаю, що клопотання належить задовольнити повністю.

З матеріалів доданих до клопотання, зокрема, витягу із кримінального провадження № 0000087 /а.с.2/ вбачається, що 22.03.2018 року, 08.05.2018 року, 19.05.2018 року, були внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Слідчих, уповноважених на здійснення досудового розслідування, визначено слідчих СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 . Орган досудового розслідування - Гребінківське ВП ГУНП в Полтавській області /а.с. 2, 4. Прокурорами, уповноваженими на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, призначено прокурорів Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_4 /а.с. 2,3/.

19.05.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини /а.с. 5/, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що передбачено додатковою мірою покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 127832115 від 15.06.2018 року у приватній власності ОСОБА_5 в частці 1/1 є 2-х кімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 11-12/.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В силу ч. 5 ст. 170 КПК України у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на вищезазначені матеріали, додані до клопотання, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, відповідно наявні правові підстави для накладення на нього арешту.

В силу ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зрештою, згідно ч. 2 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року позбавлення майна в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права є допустимим. При цьому Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78, вказав на те, що при вирішення питання виправданості такого втручання є необхідним підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Тому згідно п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, власне спосіб арешт, який просить застосувати слідчий за погодженням із прокурором, на даній стадії кримінального провадження буде належним заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, порядок виконання ухвали, зокрема, забезпечення виконання даної ухвали належить покласти на слідчого.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 170 - 173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власністю підозрюваного ОСОБА_5 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору та підозрюваному.

Забезпечення виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1