УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНГП в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000335 від 23.11.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНГП в м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: усіх документів, що містяться у цивільній справі (включаючи журнал судових засідань) - справа №408/7011/16-ц, провадження №2-о/408/344/16.

Клопотання мотивовано тим, що в період часу з осені 2013 по 23.11.2015 невстановлена особа заволоділа шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 , надавши для оформлення документів нотаріусу завідомо підроблені документи.

Так, згідно довідки з ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 18.04.2002 року квартира АДРЕСА_3 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, згідно довідки з ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 10.03.1998 року квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно відповіді з ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у 2013 році, реагуючи на скарги сусідів на неприємний запах, що йшов з кв. АДРЕСА_3 , працівники ЖЕКу спільно з дільничними інспекторами ІНФОРМАЦІЯ_4 вскрили вхідні двері та потрапили у помешкання. Там було виявлено труп ОСОБА_5 , що був ідентифікований за особистими документами, що були при ньому. Після цього квартиру було опечатано.

Так, згідно довідки з відділу реєстрації смерті Міністерства Юстиції України дата смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 20.06.2013 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.02.2016 року право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі посвідченого нею ж договору дарування квартири від 10.02.2016 року (бланк НАТ421058, серія та номер: 250).

Після цього, ОСОБА_7 29.03.2016 року продав зазначену квартиру ОСОБА_8 , згідно договору купівлі-продажу квартири серія та номер 510, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.02.2016 року право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за ОСОБА_7 на підставі посвідченого нею ж договору дарування квартири від 10.02.2016 року (бланк НАТ421057, серія та номер: 251).

Згідно наявної інформації, у померлого ОСОБА_5 жодних спадкоємців не було, відтак, належні йому на праві приватної власності квартири після його смерті повинні були б перейти у власність територіальної громади м. Києва.

Однак, згідно наявних матеріалів, численні особи намагались визнати у судовому порядку факт спільного проживання з померлим, однак, жодного позитивного рішення судами так і не було винесено.

Відтак, є підстави вважати, що при реєстрації права власності за ОСОБА_7 на належні ОСОБА_5 квартири було подано підроблені документи, що підтверджували б право ОСОБА_7 на реєстрацію даних квартир за собою на праві приватної власності.

Так, на даний час у провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 перебуває справа за позовом ОСОБА_11 щодо визнання права власності, визнання договорів недійсними (справа №761/45714/16-ц, провадження №2/761/2944/2017).

При цьому, підставою для оформлення на себе спадщини після померлого ОСОБА_5 , а відповідно для встановлення факту рідства між померлим та ОСОБА_11 стали рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2016 та 30.11.2016 року, якими було встановлено факт спільного проживання однією сім`єю (справа №408/7011/16-ц, провадження №2-о/408/344/16) та факт родинних зв`язків між зазначеними особами (справа №408/7282/16-ц та №408/7011/16-ц). При цьому зазначені рішення документально необґрунтовані, як свідчить сам текст цих рішень.

Відтак, є підстави вважати, що для отримання зазначеного рішення суду та, в подальшому, для реєстрації права власності за ОСОБА_11 на належні померлому квартири було подано, ймовірно, підроблені документи, що підтверджували би право ОСОБА_11 на спадкування майна ОСОБА_5 .

З метою підтвердження чи спростування факту, що серед вказаних документів містяться матеріали, які містять сліди підробки та можуть бути використані органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, виникла необхідність у здійсненні тимчасового доступу до судової справи та журналу судового засідання, щодо вказаної судової справи.

Вилучені документи, окрім як при проведенні криміналістичних експертиз, будуть використані при проведенні допитів, одночасних допитів, пред`явленні для впізнання, а також за своєю суттю, у відповідності до ст. 98 КПК України, являються речовими доказами.

Таким чином, без проведення вилучення копій вказаних документів, унеможливлюється досягнення мети отримання доступу до документів.

Іншими способами неможливо встановити зазначені обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених документів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав через канцелярію суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи, до яких планується отримати доступ, була оповіщена у встановленому законом порядку, представника до суду не направила, причини неприбуття у судове засідання не повідомила, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом вказаної особи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Як встановлено слідчим суддею та вбачається з матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000335 від 23.11.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за яким відкрите кримінальне провадження та в межах якого подано вказане клопотання, слідчий суддя вважає, що вказані слідчим у клопотанні документи можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що надання завірених належним чином копій вказаних документів буде достатнім для досягнення мети зазначеного тимчасового доступу.

Слідчим суддею встановлено, що зазначені в клопотанні обставини та надані до нього докази дають достатньо підстав вважати, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних слідчим документів, у зв`язку з чим необхідно надати до вказаних документів тимчасовий доступ з можливістю вилучення їх копій.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 159 - 164 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ Халжибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 на тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю вилучення їх копій, а саме: усіх документів, що знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться у цивільній справі (включаючи журнал судових засідань) - справа №408/7011/16-ц, провадження №2-о/408/344/16.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі та документи, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення в частині надання дозволу на вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

В іншій частині ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1