Справа №585/1581/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/558/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/1581/17, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , згідно яких:

- захисник просить вирок суду змінити, цивільний позов прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1352 грн. 75 коп. Відмовити ОСОБА_11 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь останньої матеріальної шкоди в сумі 17 685 грн. 17 коп. та втраченого заробітку в сумі 80 000 грн.;

- прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Постановити новий вирок, яким цивільний позов прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 про стягнення 30 100 грн. 60 коп. коштів витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої, задовольнити. Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до 30 100 грн. 60 коп. коштів витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку строком на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання.

Цивільний позов прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі: Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30100 грн. 60 коп. В іншій частині позову прокурора відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_11 97 685 грн. 85 коп., з яких 17 685 гривень 17 коп. витрати на лікування, 80 000 грн. втраченого заробітку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_11 30 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 1320 грн. 60 коп. витрат на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу та 1430 грн. 65 коп. витрат на проведення автотехнічної експертизи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільних позовів є незаконним. Так, до розрахунку вартості одного ліжко-дня, закладом охорони здоров`я, серед іншого, включено наступні категорії витрат: оплата праці медичного, загальновиробничого та адміністративного персоналу, враховано і відрахування Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Такі витрати жодним чином не мають відношення до скоєння ОСОБА_7 злочину, тобто не пов`язані з причинно-наслідковим зв`язком, адже заклад охорони здоров`я зобов`язаний був нарахувати та сплатити заробітну плату персоналу та всі необхідні відрахування незалежно від того чи перебувала ОСОБА_11 на лікуванні. Витрати на оплату праці та обов`язкові відрахування до бюджету, жодним чином не пов`язані з кількістю хворих, що лікуються. З обвинуваченого можуть бути стягнути лише витрати на придбання медикаментів у сумі 1352 грн. 75 коп. Не зважаючи, що ПАТ "НАСК "Оранта" було залучено як співвідповідача, тягар цивільної відповідальності за спричинену шкоду в повній мірі було покладено на обвинуваченого. Стійка втрата працездатності у відсотках не встановлювалась, а втрату заробітку у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок оплати часу перебування на лікарняному у розмірі меншому, ніж ОСОБА_11 могла отримати середній заробіток в цей період, останньою не доведено.

Згідно поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду є незаконним, оскільки у позовній заяві прокурор не ставив питання про залучення співвідповідача ПАТ "НАСК "Оранта". Суд у порушення вимог КПК України вказав, що позов прокурора та ПАТ "НАСК "Оранта" задоволено частково. Крім того суд стягнув з обвинуваченого відшкодування матеріальної шкоди, а не витрати на лікування потерпілого від злочину.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 06 березня 2017 року близько 00 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21214", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби, із переобладнаною системою головного світла, по сухій ділянці проїзної частини, яка знаходиться в межах несеного пункту с. Гаї, Роменського району, Сумської області, та має заокруглення, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, обрав швидкість руху, яка не забезпечувала безпечного проїзду даного заокруглення, чим допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на дерево, чим допустив порушення п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху Україну, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, забій головного мозку із здавленням гострої напівшарової субдуральної гематоми зліва, забої та садна шкіри обличчя. Тілесні ушкодження ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, як наслідок допущених водієм ОСОБА_7 порушень Правил дорожнього руху України.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, захисника з обвинуваченим, які частково підтримали подані апеляційні скарги, потерпілу, яка прохала апеляційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільного позову прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 , та цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування суми втраченого заробітку, судом порушено кримінально-процесуальні норми, що регулюють порядок судового розгляду цивільного позову в кримінальній справі.

Згідно з ч.3 ст.374 КПК України суд, визнавши розмір відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, повинен навести у вироку відповідні мотиви прийнятого рішення про задоволення цивільного позову, а також перевірити обґрунтованість заявлених вимог і навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню. Проте, в порушення вимог ст.ст. 127, 129, п.7 ч.1 ст. 368 КПК України, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку при вирішенні питання, в якому розмірі підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_11 про відшкодування втраченого заробітку, не мотивував належним чином свого висновку щодо розміру втраченого заробітку, які підлягають стягненню, та не навів у вироку відповідних доказів на підтвердження власних розрахунків присудженої суми, не провів відповідні розрахунки визначеного розміру позовних вимог з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ст. 1197 ЦК України, для розрахунку розміру втраченого заробітку суду має бути відомо дві величини: середньомісячний заробіток (доходу), який потерпіла мала до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я та ступінь втрати потерпілою професійної працездатності.

Згідно Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 року № 420, який підлягає застосуванню в даному випадку за аналогією закону, ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_11 в частині відшкодування розміру втраченого заробітку у розмірі 80 000 грн., суд не навів переконливих мотивів, з яких позовні вимоги ОСОБА_11 про відшкодування суми втраченого заробітку, він визнав обґрунтованими, та не провів розрахунок відповідно до вимог ст. 1197 ЦК України, згідно якого розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Під час апеляційного розгляду поданих апеляційних скарг, потерпіла надала колегії суддів копію пенсійного посвідчення про призначення їй пенсії по інвалідності третьої групи, що не було враховано судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення.

Вказані порушення закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення цивільного позову про стягнення розміру втраченого заробітку, що тягне за собою безумовне скасування вироку в цій частині.

Крім того, колегією суддів встановлено, що прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради подану цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину в сумі 30 100 грн. Суд задовольняючи частково вимоги поданої позовної заяви, необґрунтовано зазначив співвідповіча ПАТ "НАСК "Оранта", хоча матеріали кримінального провадження не містять підтверджень, як і належного мотивування даного рішення у вироку суду.

Оскільки чинний кримінальний процесуальний кодекс України, крім випадків, передбачених п.п. 2-7 ч.2 ст.412, ч.1 ст. 415 КПК України, не регулює питання подальшого спрямування кримінального провадження, коли апеляційний суд повинен скасувати вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову через його незаконність, при цьому ухвалити новий вирок не має права, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ч.6 ст.9, п.п. 1, 2, 15 ч.1 ст. 7 КПК України, мають бути застосовані правила ч.1 ст. 412, п.п. 2-7 ч.2 ст. 412, п.1 ч.1 ст. 415 КПК України, тобто вирок має бути скасований в частині вирішення цивільного позову прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 , та в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення 80000 грн. суми втраченого заробітку, та призначений новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства, а подані апеляційні скарги підлягаю частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 408, 412, 413, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України в частині вирішення цивільного позову прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_7 , та в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення 80000 грн. суми втраченого заробітку - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5