АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/137/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28 червня 2018 року , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Івано Франківськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, працює тренером в Івано Франківській ДЮСШ, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 369 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки : заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 ; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Датою закінчення строку дії ухвали визначено 00 год. 00 хв. 26 серпня 2018 року.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, 25 червня 2018 року працівниками Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, на виконання наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №1482 від 23.05.2018 року, доручення Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №2130/111/01-2018 від 31.05.2018 року «Про проведення на території області та території Монастириського району комплексу оперативно-профілактичних заходів під умовною назвою «Мак» було здійснено обстеження присадибних ділянок на території Монастириського району, в ході чого виявлено на території хутору Левентова Монастириського р-ну Тернопільської області посів рослин конопель у значній кількості.

Про факт виявлення працівниками Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області посів рослин конопель на території хутору Левентова Монастириського р-ну Тернопільської області стало відомо ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди начальнику Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за не документування фактів посіву конопель на території хутору Левентова Монастириського р-ну Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 при спілкуванні з начальником Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 повідомив останньому, що хоче надати грошові кошти у сумі 70000 гривень за те щоб працівниками поліції не проводилось документування фактів посіву конопель.

На дану пропозицію начальник Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 повідомив безпосереднього керівника та у вигляді письмового рапорту повідомив вищестоящий правоохоронний орган.

В подальшому, 26 червня 2018 року, близько 16 год. ОСОБА_7 прийшов у приміщення Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що за адресою: Тернопільська область, м. Монастириська, вул Сагайдачного, 2, де звернувшись до чергового Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, повідомив, що його очікує начальник Монастириського відділення Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у зв`язку із чим черговий провів ОСОБА_7 до кабінету начальника Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 ..

Зайшовши у приміщення кабінету начальника Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_7 надав неправомірну вигоду в сумі 70000 грн. та 500 Євро ОСОБА_10 , як начальнику Монастириського відділення Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, який наділений організаційно-розпорядчими функціями з метою використання ним своїх службових повноваження та не документування фактів посіву конопель на території хутору Левентова Монастириського р-ну Тернопільської області.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

26 червня 2018 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

27 червня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області, за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що під час розгляду клопотання не було доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні слідчого ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого погодженого з прокурором та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі задоволення клопотання, визначити розмір застави в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 528600 гривень. У разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбаченні ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 .

Вважає, що вказане рішення суду є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене всупереч положень, передбачених ст. 370 КПК України.

Зазначає, що вказані в клопотанні слідчого ризики передбачені ст.177 Кримінального процесуального кодексу наявні та підтверджені матеріалами провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Частиною 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: особу ОСОБА_7 , його вік, на його утриманні перебувають матір ОСОБА_11 , яка є інвалідом третьої групи по зору та батько ОСОБА_12 , який є інвалідом другої групи, має постійне місце проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 , постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Отже, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2