В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19 травня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 4 місяці, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 21.05.2018 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходився по вул. Шалет, 5 в м. Києві, де побачив автомобіль сірого кольору, марки «Део Ланос», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, маючи на меті власне незаконне збагачення, він обрав об`єктом свого протиправного посягання майно, яке знаходилось у салоні автомобіля. Так, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля, та за допомогою заздалегідь приготованого каменю, який він тримав у руці, розбив скло правих передніх дверей вказаного автомобіля, та проник до салону автомобіля марки «Део Ланос» д.н. НОМЕР_1 , звідки повторно таємно викрав відеореєстратор марки «Corder FHD 1080р», вартістю 450 грн. та навігатор марки «Pionneer PL-701», вартістю 1382 грн., що належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинив потерпілому матеріалну шкоду на загальну суму 1 832 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 21 травня 2018 року, приблизно о 16.00 год. знаходився по вул. Шалет, 5 в м. Києві, де побачив припаркований автомобіль марки «Део Ланос», підійшовши до вказаного автомобіля, він розбив скло правих передніх дверей вказаного автомобіля каменем, який тримав у руці, після чого проник до салону автомобіля «Део Ланос», звідки викрав відеореєстратор марки «Corder FHD 1080р», та навігатор марки «Pionneer PL-701», після чого був затриманий потерпілим ОСОБА_6 .
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, а саме: письмових документів, що стосуються речового доказу, а також документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину у тому, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, й тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 ( шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21 травня 2018 року.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: GPS-новігатор марки «Pionneer PL-701», та відеореєстратор марки «Corder FHD 1080р» - залишити у власності потерпілого.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя