Справа № 171/931/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2018 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 09.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зеленодольська Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого запобіжний захід не обирався,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
09.04.2018 року о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на території кафе-бару «Сова», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, вулиця Спортивна, буд.6-а, де у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння мотоциклом, марки «Мустанг МТ-200-7», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_4 09.04.2018 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до паркану кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки шляхом вільного доступу, умисно з корисливих мотивів, незаконно заволодів мотоциклом марки «Мустанг МТ-200-7», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 20931 гривня 43 копійки, належного ОСОБА_5 , після чого разом з вищевказаним мотоциклом з місця скоєння злочину зник, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 20931 гривні 43 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він разом з товаришем та його дівчиною відпочивали в кафе, коли останні пішли додому він залишився в кафе «Сова» пити каву. Коли йому повідомили про те, що кафе зачиняється вийшов на вулицю та побачив мотоцикл на якому захотів покататися. Покотивши його до стадіону де намагався завести але не встиг, потерпілий та його товариш підбігли до нього та відштовхнути від мотоцикла та викликали працівників поліції.

Потерпілий в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склади злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, відшкодував завдану майнову шкоду, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України - не встановлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді обмеження волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, в повному обсязі відшкодував майнову шкоду і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ з питань пробації Південно-Східного міжрайонного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №15/12.2/134 від 14.05.2018 року в сумі 1144 гривні 00 копійок на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: мотоцикл марки «Мустанг МТ-200-7» червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 залишити за належністю законному власнику .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1