Єдиний унікальний номер 243/8606/18
Номер провадження 11-сс/775/353/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та захисника на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року, якою, у кримінальному № 0001902, до підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною в період з 20:00 по 06:00 залишати місце свого мешкання, в зв`язку з чим покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотань про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя зазначає про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України. Вказує, що ризик переховування не доведений, оскільки жодних доказів про намір підозрюваного ухилитись від слідства та суду, органом досудового розслідування не надано. Відмова підозрюваного видати знаряддя злочину не свідчить про наявність у нього наміру на знищення, приховування або спотворення речей і документів, а тому ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України також є недоведеним. Незважаючи на те, що існує ризик незаконного впливу на свідків, вважає, що з огляду на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього постійного місця мешкання, відсутність інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи здатні забезпечити належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та розгляду справи в суді.Відмовляючи у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, суддя зазначає про те, що цей запобіжний захід не здатен в повному обсязі забезпечити досягнення мети визначеної ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

- вказує, що суддя визнаючи підозру обґрунтованою, в подальшому фактично ставить під сумнів кваліфікацію злочину, в зв`язку з чим ухвала місить протиріччя.

- вважає, що зазначені в клопотанні ризики доведені в повному обсязі. Наявність у підозрюваного статусу приватного підприємця та декількох об`єктів нерухомості не спростовують ризику переховування.

- підозрюваний мав можливість видати знаряддя злочину проте, не зробив цього, що свідчить про намір ОСОБА_7 його знищити або приховати від слідства.

- ОСОБА_8 під час розгляду клопотання в суді погрожував свідкам, що підтверджено відповідними заявами.

- неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою також підтверджена фактом того, що підозрюваний вдруге притягується до кримінальної відповідальності.

- судом не встановлено, чи придатне місце мешкання обвинуваченого для виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Згідно реєстру прав на нерухоме майно зазначена в ухвалі адреса, є не житловим, а вбудованим приміщенням (колишній магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

- захисник, просить ухвалу судді скасувати та не обирати ОСОБА_7 запобіжний захід.

- зазначає, що довідка лікаря про стан здоров`я потерпілого не містить печатки, вихідного номеру та дати складання. Видана без вказівки про видалення органу. Тобто тілесні ушкодження не встановлені, а тому підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України є необґрунтованою.

- відповідно до довідки № 66 з травматологічного відділення від 06 вересня 2018 року у потерпілого не було виявлено жодних пошкоджень селезінки.

- суддя не в повній мірі оцінив ризик впливу на свідків в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України.

- ризик переховування не може оцінюватись виключно, через суворість покарання, що загрожує підозрюваному.

Крім того, захисник подав заперечення, в яких зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора.

- вважає, що обираючи підозрюваному запобіжний захід суддя безумовно прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри, а тому будь - які суперечності в цій частині відсутні.

- ризик переховування не доведений, а лише задекларований.

- наведене підтвердження погроз свідкам не відповідає дійсності, оскільки в заявах потерпілі вказують на невідомих осіб, а не на ОСОБА_7 . Крім того, на звукозаписі судового засідання жодних погроз також не зафіксовано.

- КПК не встановлює будь яких особливих відмінностей рис житла від нерухомого майна, до яких не можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри за ч. 1 ст. 121 КК України, доведеність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином оцінив вагомість наявних доказів, наданих на підтвердження цих обставин, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також його сімейний, майновий стан, стан здоров`я та репутацію.

Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, прокурором, в суді апеляційної інстанції, надано висновок судово- медичної експертизи, згідно якого у потерпілого встановлено наявність тяжких тілесних ушкоджень, які можливо утворились, у результаті його побиття 06.09.2018.

В сукупності з великою кількістю пояснень свідків, які вказали, що побиття вчинив саме ОСОБА_7 наведені вище докази повністю підтверджують обґрунтованість підозри пред`явленої йому за ч. 1 ст. 121 КК України.

Усунення протиріч у діагнозах встановлених зазначеним висновком та довідкою травматологічного відділення від 06 вересня 2018 року є завданням суду, який буде розглядати справу по суті, а тому наведені захисником доводи в цій частині є передчасними та не свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Слід зазначити, що навіть за відсутності вказаної експертизи, слідчий суддя обґрунтованого прийняв до уваги медичну довідку від 07 вересня 2018 року, якою стан підозрюваного визначений, як тяжкий та в подальшому зазначив, що на даному етапі цього достатньо, проте для обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України буде потрібна відповідна експертиза.

Тобто є не зрозумілим про які саме протиріччя ставить питання прокурор в апеляційній скарзі, оскільки висновки слідчого судді при визначенні обґрунтованості підозри є цілком слушними.

Що стосується особи ОСОБА_7 то він раніше не судимий, одружений, здійснює підприємницьку діяльність, є головою громадської організації «Слов`янська Січ» та активним громадським діячем у сфері розвитку патріотичного виховання молоді, замається волонтерською діяльністю, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Зазначені обставини безумовно вказують на наявність міцних соціальних зв`язків та позитивну репутацію підозрюваного.

Згідно з наданих стороною захисту документів, 16, 21 та 24 вересня 2018 року, співробітниками поліції були здійснені перевірки дотримання підозрюваним умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Порушень не виявлено.

Відповідно до повідомлення слідчого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , порушень умов запобіжного заходу також не встановлено. На всі виклики слідчого підозрюваний прибував у призначений час.

Крім того, згідно інформації Слов`янського міськрайонного суду, у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 259 КК України, незважаючи на відсутність запобіжного заходу, підозрюваний сумлінно виконує обов`язки, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

Зазначені докази у своїй сукупності спростовують наведений у клопотанні слідчого ризик переховування від слідства та суду, а тому слідчий суддя обґрунтовано визнав його недоведеним.

Також слід зазначити, що є обґрунтованими доводи захисника про те, що кримінальний процесуальний закон не встановлює особливих відмінностей рис житла від нерухомого майна, а тому доводи прокурора про неможливість виконання підозрюваним умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою вказаною в ухвалі є безпідставними.

Крім того, неодноразові перевірки підтвердили сумлінне виконання ОСОБА_7 умов запобіжного заходу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 19 вересня 2018 року, після звільнення з ІТТ, ОСОБА_7 вжив заходів для відшукання дерев`яних бит, які імовірно стали знаряддям злочину. 17 вересня 2018 року вони були вилучені слідчим та арештовані цією ухвалою.

Отже, ризик знищення або пошкодження речей, що мають значення для даного кримінального провадження фактично відпав.

При перевірці матеріалів провадження, колегія суддів встановила, що на даний час підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину дійсно здебільшого ґрунтується на поясненнях свідків, які зазнали погроз з боку невідомих осіб, тому ризик впливу на них є цілком обґрунтованим.

Проте, відсутність даних про те, що це є наслідком саме дій підозрюваного, вказує на відсутність підстав для застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на теперішній час, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на нічний певний період доби в повному обсязі сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 177 КПК України.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам КПК України. Підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001902 відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді