Провадження № 11-сс/782/243/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

законного представника

підозрюваного ОСОБА_7 ,

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши 19 вересня 2018 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 вересня 2018 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; покладені на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме по 03 листопада 2018 року включно, наступні обов`язки:прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 23.08.2018, близько 23.30 годин, у темний час доби, за відсутності атмосферних опадів, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем марки «Ореl», моделі «Аstrа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де в якості пасажирів знаходилась ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рухались по автодорозі Т-13-13 сполученням Троїцьк - Білокуракине - Старобільськ, у напрямку з смт. Білокуракине до смт. Троїцьк Луганської області. Водій ОСОБА_6 , проявивши неуважність, нехтуючи власною безпекою і безпекою пасажирів, які знаходились в його автомобілі, не врахувавши дорожню обстановку та не обравши безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, знаходячись на 76 км + 700 м зазначеної автодороги, на У-подібному перехресті, при повороті праворуч, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини та допустив перекидання вказаного автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної події пасажир транспортного засобу легкового автомобіля марки «Ореl», моделі «Аstra», ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження несумісні з життям, внаслідок чого остання загинула в кареті швидкої допомоги.
Крім того, в результаті дорожньо-транспортної події постраждали: водій транспортного засобу - ОСОБА_6 , отримав наступні тілесні ушкодження: політравма, ЧМТ, забій правого ока, перебуває в Білокуракинській ЦРЛ, стан задовільний; пасажири транспортного засобу - ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження: ЧМТ, перебуває в Білокуракинській ЦРЛ, стан задовільний; ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження: політравма, перелом ключиці з правого боку, забій попереково-крижового відділу хребта, тупа травма живота, перебуває в Білокуракинській ЦРЛ, стан важкий; пасажир транспортного засобу - ОСОБА_13 , отримала тілесні ушкодження: ЧМТ, закритий перелом лівої стегнової кісти зі зміщенням, відкритий перелом правої стегнової кісти зі зміщенням, струс головного мозку, перебуває в Білокуракинській ЦРЛ, стан критично важкий.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 24.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У мотивування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри. Також зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується існування підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 : можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Посилається на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначає, що ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в тій же лікарні, у якій лікуються потерпілі, той приходив до палати потерпілої з метою впливу на неї, що підтверджується допитами свідків. Окрім того, потерпілих він відвідував разом зі своїм батьком, що в свою чергу свідчить про те, що навіть при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній зможе за допомогою батька чинити тиск на потерпілих. У своїх первинних поясненнях ОСОБА_6 не підтверджує обставин скоєння ДТП внаслідок значного перевищення швидкості руху, на що у своїх показах прямо вказують потерпілі, у зв`язку з чим є підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_6 буде намагатись незаконно впливати на потерпілих з метою надання ними свідчень, які спростовують його провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Сам ОСОБА_6 під час проведення процесуальних дій імітує стан здоров`я, який не дозволяє йому розуміти текст документів, хоча згідно з наявною довідкою, наданою його лікарем, стан здоров`я ОСОБА_6 дозволяє проводити слідчі дії в умовах хірургічного відділу лікарні.

Слідчий суддя посилаючись на вимоги ст. 177 КПК України щодо підстав застосування запобіжного заходу, встановив наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також - наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя зважив на недоведеність слідчим та прокурором ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя встановив відсутність доказів на підтвердження цього ризику. При цьому зі сторони підозрюваного усім потерпілим надана матеріальна допомога на загальну суму 65 880 грн. Також слідчий суддя вважав необґрунтованими посилання сторони обвинувачення, як на окрему підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, на первинні пояснення ОСОБА_6 , який не підтверджував обставин скоєння ДТП внаслідок значного перевищення швидкості руху транспортного засобу. Також слідчий суддя не взяв до уваги посилання слідчого на поведінку підозрюваного, котрий на думку слідчого, під час проведення процесуальних дій імітував стан здоров`я, який не дозволяє йому розуміти текст документів. Слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зважив на вік та стан здоров`я підозрюваного, що даний злочин не є умисним та вчинений неповнолітнім. Підозрюваний навчається у Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова та має міцні соціальні зв`язки, репутацію підозрюваного, який має позитивні характеристики з місця проживання та від сусідів, з попереднього та нинішнього місця навчання, майновий стан підозрюваного, який перебуває на утриманні своїх батьків під час проходження навчання, що він раніше не судимий.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб; визначити заставу у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому, зазначити необхідність виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає висновки зроблені слідчим суддею, щодо відсутності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутністю обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні є необґрунтованими. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 від дачі показань та проведення слідчого експерименту відмовився.Про наявність (існування) ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель людини, на сьогоднішній день йому виповнилось 18 років, що дає підстави вважати, що він після вчинення тяжкого злочину, може з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому кримінальному провадженні. Посилається, що на даний час на території Донецької та Луганської областей продовжується збройний конфлікт між Збройними Силами України та незаконними військовими формуваннями, які тимчасово окупували частину території Донецької та Луганської областей, яка є непідконтрольною правоохоронним та іншим органам влади України, а відтак, з метою ухилення від слідства та суду, обвинувачуваний ОСОБА_6 може виїхати на ці території. Стосовно наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України посилається на такі ж доводи, що викладені в клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

При апеляційному розгляді, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою прокурора:

- прокурори підтримали її вимоги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- захисник, підозрюваний і його законний представник заперечували проти її задоволення, пославшись на законність ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурорів, захисника, підозрюваного і його законного представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 злочину, що йому інкримінуються. Також слід визнати наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує слідчий та прокурор.

Зазначені обставини сторонами не оскаржувались.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про недоведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Стороною обвинувачення не наведено переконливих доводів на підтвердження цього ризику.

Потерпілі та свідки не зазначають про спроби такого незаконного впливу з боку підозрюваного чи інших осіб. Свідок ОСОБА_14 , на показання якої посилається прокурор в апеляційній скарзі прокурор, також не вказували про спроби незаконного тиску на потерпілих чи свідків.

Спілкування потерпілих, свідків та законного представника неповнолітнього підозрюваного між собою, чи зміна показань свідками не може свідчити про спроби незаконного тиску на цих осіб.

Окрім того, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що на теперішній час з боку сторони захисту, а саме законного представника підозрюваного надається матеріальна допомога на лікування потерпілих, що визначає підстави для спілкування цих осіб між собою.

Водночас вибраний підорюваний спосіб правового захисту від підозри: відмові від дачі показань, участі у слідчих діях чи навпаки існування такої згоди, не може бути підставою для застосування більш суворо запобіжного заходу.

Також посилання прокурора про можливість виїзду підозрюваного на територію Донецької та Луганської областей, яка тимчасово непідконтрольна правоохоронним та іншим органам влади України, свого об`єктивного підтвердження не знайшло.

Дотримуючись вимог ст. 196 КПК України, щодо зазначення відомостей про обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, слідчим суддею враховано недоведеність ризику - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, про який зазначали слідчий та прокурор.

У матеріалах доданих до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, відсутні відомості про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного з часу повідомлення його про підозру 24.08.2018.

З урахуванням цих обставин слідчим суддею застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів не вбачає безумовних підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3