Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1108/17
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ружинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав письмове клопотання захисника про скасування арешту на грошові кошти та мобільний телефон.
Прокурор заперечував щодо задоволення заявленого клопотання , мотивуючи його передчасним на даній стадії судового провадження, а також, посилаючись на можливість застосування спеціальної конфіскації.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження стосовно заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.
В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що на момент розгляду дійсного клопотання потреба в скасуванні арешту речових доказів не відпала. При цьому, що відповідно до ст.374 КПК України питання щодо речових доказів приймається при ухваленні рішення суду .
Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зважаючи на вищевкладене, суд не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 98,170, 174, 371-372 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1 .