В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові об`єднанні кримінальні провадження №0000339 від 06.04.2017 та №0001046 від 27.09.2017 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не є інвалідом, який перебуває у цивільних шлюбних відносинах, раніше судимого: 18.10.2016 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 128 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

19.03.2017 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на подвір`ї велосипед марки «Україна» чорного кольору, після чого в нього виник умисел на його крадіжку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, таємно від оточуючих, викрав вказаний велосипед, який належить потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.09.2017 року, приблизно, о 02 год. 10 хв., ОСОБА_11 з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, попередньо домовившись про здійснення злочину з невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_11 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, переліз через паркан, що огороджує дачне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, проник на територію домоволодіння, а невстановлена слідством особа слідом за ним. Знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_11 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб та очевидців злочину, за допомогою металевого предмета, який він знайшов на території домоволодіння, віджав вхідні двері та проник до житлового будинку, а невстановлена слідством особа слідом за ним. Перебуваючи в будинку та користуючись відсутністю господарів, ОСОБА_11 усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його негативні наслідки, переслідуючи корисливу мету, оглянув кімнати будинку та помітив мікрохвильову піч марки Candy моделі CMW 7017 EG з серійним номером 38000031 вартістю 1300 грн. та DVD програвач марки PHILIPS моделі HTS 3100 з серійним номером NW2A вартістю 1500 грн, що належать ОСОБА_12 . Взявши вищевказані речі до рук, ОСОБА_11 , вийшов з викраденим майном у двір зазначеного домоволодіння та вийшов з подвір`я вказаного домоволодіння. Таким чином ОСОБА_11 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, повторно виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як його злочинні дії були припинені ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину вчиненого ним 27.09.2017 року визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду показання, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним у обвинувальному акті, суду пояснивши, що 27.09.2017 року приблизно, о 02 год. 10 хв., пішов до будинку АДРЕСА_1 з особою яку раніше не знав. Прийшовши до будинку вони вдвох перелізли через паркан та потрапили на територію вказаного домоволодіння, де за допомогою металевого предмета, який він там знайшов, віджав вхідні двері та вони вдвох проникли до житлового будинку. Перебуваючи всередині він виявив там мікрохвильову пічку та програвач, які взяв під руки та виніс з будинку. Вже перебуваючи біля дверей його затримав сусід ОСОБА_13 , після чого викрадені речі він кинув поблизу паркану. При цьому незнайомий чоловік, який був тоді разом з ним, втік перелізши через паркан.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчинення ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (епізод від 27.09.2017 року) судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, що мав місце 19.03.2017 року не визнав та пояснив, що вказаний велосипед йому запропонував придбати ОСОБА_15 за 35 грн так як останньому були необхідні кошти для придбання алкогольних напоїв. Як зазначив далі обвинувачений, він придбав у ОСОБА_15 даний велосипед та привіз його до себе додому. Після чого до нього приходила потерпіла ОСОБА_9 , щоб забрати велосипед, однак його брат ОСОБА_16 сказав, що не віддасть велосипед доти, доки вона не віддасть за нього гроші. Заперечив, що був у гостях у ОСОБА_15 вдома.

Разом з тим, не дивлячись на повне не визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (епізод від 19.03.2017 року), його вина за викладених вище обставин повністю підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Так, допитана в якості потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її сусідом. Повідомляла, що весною, можливо в квітні 2017 року, точної дати вона не пам`ятає, близько 19 год. вона приїхала на власному велосипеді в гості до знайомої - ОСОБА_17 , яка проживає по АДРЕСА_3 . Потім вони посиділи, близько 22 год., вона пішла звідти, але сказала знайомій, що залишить велосипед у неї, а наступного дня забере. Потім, вже через день, коли вона прийшла за велосипедом, який знайома поставила за будинком, то побачила, що велосипеда на тому місці вже не було. Знайома спитала у свого чоловіка ОСОБА_18 чи брав той велосипед, на що останній відповів, що ні, але повідомив, що у цей період до нього в гості приходив ОСОБА_19 з братом ОСОБА_20 , а більше нікого не було. Як повідомив ОСОБА_15 велосипеда він нікому не продавав. Потім вона викликала поліцію і написала відповідну заяву. Через приблизно два дні вона йшла по вулиці і побачила, що ОСОБА_21 їхав на цьому велосипеді. Вона схватила в нього велосипед руками і сказала, що б той його віддав. Надалі, коли велосипед майже був у неї в руках, до них підбіг брат ОСОБА_22 , забрав велосипед та поїхав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим вона наглядно знайома, оскільки вони проживає з ним в одному селі, а з потерпілою вона теж знайома та іноді спілкується. Повідомила, що проживає по АДРЕСА_3 разом з чоловіком. 19.03.2017 року ОСОБА_9 приїхала до неї в гості на велосипеді. Потім через деякий час вона пішла і сказала, що нехай велосипед постоїть у неї вдома, а завтра вона його забере. Через пару днів ОСОБА_9 прийшла до неї і вони помітили, що велосипед зник з її подвір`я. Чи заходив хтось до них в гості у той період часу вона не бачила, оскільки була на роботі.

Із дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_9 встановлено, що 06.04.2017 року вона звернулась до Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області щодо викрадення у неї велосипеду марки «Україна» (а.с. 191).

Із дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_8 від 06.04.2017 року встановлено, що ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Україна» для приєднання в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження (а.с. 192).

Із досліджених в судовому засіданні постанови про визнання речовими доказами від 06.04.2017 року і розписки потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що велосипед марки «Україна» чорного кольору було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та був, під розпис, переданий для відповідального зберігання потерпілій ОСОБА_9 .

При цьому, як видно з протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками, встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 , у присутності понятих, серед інших пред`явлених їй для впізнання, за зовнішнім виглядом та окремими деталями, впізнала саме свій велосипед (а.с. 195-197).

Згідно дослідженої в судовому засіданні довідки вартості від 06.04.2017 року, вартість бувшого у використанні велосипеда марки «Україна» станом на 18.05.2017 року становила 700 грн. (а.с. 198).

За клопотанням сторони захисту для допиту в якості свідка судом неодноразово викликався ОСОБА_15 , однак останній в судові засідання не з`являвся та стороною захисту його явка для допиту в судовому засіданні не була забезпечена.

Детальним аналізом в показань потерпілої ОСОБА_9 встановлено, що вони є логічними та послідовними, такими що узгоджуються з фактичними даними зафіксованими заявою потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення, заявою ОСОБА_8 , який добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Україна», а тому суд також визнає всі ці показання, показання свідка ОСОБА_23 , а також протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та інші документи належними і допустимими доказами сторони обвинувачення, а їх сукупність такою, що доводить вчинення ОСОБА_8 крадіжки велосипеда, що належить потерпілій ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_24 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_24 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, щодо епізоду від 27.09.2017 року.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_24 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_25 суд бере до уваги, що вчинені злочини відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами відповідно середньої тяжкості (ч.1 ст.185 КК України), тяжким (ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України) та умисними корисливими, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не був доведений до кінця, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив дані злочини у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочинів, ставлення обвинуваченого до вчинених ним злочинів, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинені ним злочини, у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України), а також визначити йому на підставі ст.70 КК України покарання за вчинені ним злочини шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Правових підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд при цьому не вбачає.

Оскільки, як встановлено ОСОБА_8 вчинив дані злочини після постановлення вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2016 року, за яким ОСОБА_8 засуджено за ст. 128 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням, остаточне покарання в такому випадку належить призначити з урахуванням правил ст.ст. 71, 72 КК України.

Враховуючи доведеність обвинувачення щодо ОСОБА_8 та призначене судом покарання, щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 (один) рік ;

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За сукупністю злочинів згідно ст.70 КК України визначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2016 року у виді обмеження волі, перевівши його у покарання у виді позбавлення волі та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше як 60 діб та утримувати його у Київському СІЗО, взявши його під варту в залі суду негайно , та з цього часу обраховувати початок строку відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

-велосипед марки «Україна» чорного кольору, який передано під розписку потерпілій ОСОБА_9 - залишити у її власності;

-мікрохвильову піч «Candy CMW 7017 EG» та DVD програвач «PHILIPS HTS 3100» - передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 - залишити у її власності.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_26 -Тьолушкіна