Постанова

Іменем України
11 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 694/207/17

провадження № 51-3309 км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 7 липня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бельци, республіка Молдова, котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді шістдесяти годин громадських робіт.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 7 липня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він у вересні 2015 року в невстановлений слідством час по АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_7 пістолет, чим незаконно придбав вогнепальну зброю, яку зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 10 березня 2016 року близько 11 години 00 хвилин, працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_6 було вилучено шляхом видачі вищевказаний металевий предмет схожий на пістолет, який згідно висновку експерта №1/509 від 21.04.2016 року є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом «Atmaca 2008 Ligt», заводського виробництва Туреччини, заводський № НОМЕР_1 , конструкція якого змінена саморобним способом шляхом видалення захисних елементів з каналу ствола, який придатний для здійснення пострілів пістолетними шумовими, газовими та пістолетними патронами травматичної дії калібру 9 мм Р.А., для стрільби патронами роздільного спорядження, використовуючи при цьому штатні газові чи холості патрони.

Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд першої інстанції незаконно застосував при призначенні покарання ОСОБА_6 положення ст. 69 КК, оскільки як підстави для цього було враховано лише дані про його особу. Зазначає, що суд апеляційної інстанції з порушенням вимог ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК)доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність залишив поза увагою.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_8 касаційну скаргу не підтримав та просив судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що його розгляд проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК.
Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі прокурора не оспорюються та не заперечуються.
Доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції ст. 69 КК та невідповідність призначеного покарання ОСОБА_6 тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не спростовують висновки суду щодо призначеного ОСОБА_6 покарання з огляду на наступне.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 69 ч. 1 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При призначені покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК віднесено до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав визнання вини та щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, інвалідність 3 групи, те, що тяжких наслідків від злочину не настало. Обставин, які обтяжують покарання, встановлено не було.

Врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК, призначивши більш м`яке покарання, не зазначене в санкції ч. 1 ст. 263 КК, у виді громадських робіт.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у касаційній скарзі прокурора доводи, у тому числі про неправильне застосування ст. 69 КК та м`якість призначеного покарання, і визнав їх необґрунтованими, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Покарання, призначене ОСОБА_6 , за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень щодо ОСОБА_6 , судами першої та апеляційної інстанцій не допущено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.
На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436, 441442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Суд
у х в а л и в:
ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 7 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3