Провадження №1-кп/761/1707/2018
В И Р О К
іменем України

27 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду кримінальне провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007733 від 23.06.2017 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Муровані-Курилиці, Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

19 червня 2017 року приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Січових Стрільців, 37/41 в м. Києві, а саме в офісі 707, де працювала разом з наглядно знайомим ОСОБА_5 , спілкувалась із останнім.

В ході спілкування у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення коштів з банківської картки «Приват банку», яка належить ОСОБА_5 , після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що банківська картка належить її знайомому та, скориставшись моментом поки ніхто не бачить, таємно заволоділа банківською карткою «Приват банку» № НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_4 19 червня 2017 року о 16 год. 13 хв. по вул. Січових Стрільців, 49 в м. Києві в банкоматі «Приват банку» зняла кошти з банківської карти № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_5 на загальну суму 4 000 грн.

При цьому, ОСОБА_4 , розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, в подальшому непомітно повернула на робочий стіл ОСОБА_5 банківську картку «Приват банку» для приховання своїх протиправних дій, при цьому не повідомила ОСОБА_5 про зняття коштів у сумі 4 000 грн. З цією ж метою ОСОБА_6 , взявши непомітно для оточуючих мобільний телефон ОСОБА_5 видалила смс-повідомлення від банку про зняття коштів.

Отже, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заволоділа грошовими коштами з рахунку за допомогою банківської карти «Приват банку» № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_5 , в результаті чого завдала матеріальної шкоди потерпілому в розмірі 4 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 , допитана у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.185 КК України, винуватою у обвинуваченні визнала себе повністю, щиро розкаялася, детально розповіла про обставини вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 дала показання про те, що вона приблизно о 15 год. 45 хв. 19 червня 2017 року, перебуваючи у приміщенні офісу 707, розташованому по вул. Січових Стрільців, 37/41 в м.Києві, де працювала разом із наглядно знайомим ОСОБА_5 , таємно заволоділа банківською карткою «Приват банку» останнього, після чого приблизно о 16 год. 13 хв. в банкоматі «Приват банку», розташованому по вул. Січових Стрільців, 49 в м.Києві, за допомогою вказаної банківської картки зняла з розрахункового рахунку ОСОБА_5 , належні йому грошові кошти в сумі 4000 грн. Після чого, повернувшись до приміщення офісу, вона вказану банківську картку поклала на місце, та скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігає за її діями, видалила смс-повідомлення від банку про зняття коштів із мобільного телефону останнього. В подальшому викрадені грошові кошти вона витратила на медичні препарати, які були їй необхідні для проходження лікування, вибачається перед потерпілим, шкодує про скоєне, запевняє про те, що в майбутньому подібних дій не вчинятиме.

Крім того, хоча обвинувачена ОСОБА_6 під час з`ясування обставин та перевірки їх доказів в ході судового розгляду не визнала позовні вимоги потерпілого щодо заподіяння йому моральної шкоди в сумі 1500 грн., посилаючись на те, що нею було добровільно відшкодовано збитки останньому ще на стадії досудового розслідування, однак виступаючи в судових дебатах та в останньому слові, вказала про те, що визнає позовні вимоги потерпілого в повному обсязі.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Так, потерпілий ОСОБА_5 , зазначив про те, що в результаті вчинення кримінального правопорушення йому заподіяно моральну шкоду, яка завдана внаслідок того, що він з ОСОБА_6 тривалий час, біля п`яти років, винаймали разом одне офісне приміщення. Для нього було дуже великою несподіванкою, те, що саме ОСОБА_6 вчинила даний злочин, якій він довіряв та яка була обізнана про те, його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і що він фактично був єдиним годувальником сім`ї. При цьому, дане кримінальне правопорушення фактично було розкрите ним особисто, всі докази у даному кримінальному провадженні збирались ним, оскільки слідчий ОСОБА_7 неодноразово, проявивши бездіяльність, усунулась від здійснення досудового розслідування, що забрало у нього значного часу, та він був позбавлений можливості виконувати свої професійні функції та забезпечувати себе та свою сім`ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_6 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, характеризуючі дані про її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_6 раніше не судима та злочин вчинила вперше, даний злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вона офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання та реєстрації, незаміжня, психічних розладів та наркотичної залежності не має, дані про незадовільний стан здоров`я обвинуваченої суду надано не було.

Суд, вважає за можливе врахувати в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на користь держави, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на його користь завданої йому вчиненням ОСОБА_4 злочину моральної шкоди в розмірі 1500 грн. підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, при визначенні розміру моральної шкоди завданої потерпілому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує страждання потерпілого, пов`язані, а саме: із отриманим ним розчаруванням у особі ОСОБА_6 , якій він довіряв, у зв`язку із тим, що пропрацював з нею у одному офісному приміщенні біля п`яти років; із необхідністю постійно відволікатися від своєї основної діяльності адвоката та ініціювати проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, з метою розкриття вчинення даного кримінального правопорушення та притягнення винної особи до відповідальності; із тим, що на момент заволодіння обвинуваченою ОСОБА_4 належними йому грошовими коштами, його дружина перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею трирічного віку, у зв`язку із чим він був єдиним годувальником у сім`ї.

А тому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_6 , те що дане кримінальне правопорушення вчинене із прямим умислом, враховуючи психологічні (моральні) страждання, які зазнав потерпілий ОСОБА_5 , причинний зв`язок між винними діями обвинуваченої та отриманими потерпілим моральними стражданнями, суд вважає, що справедливим, співрозмірним та достатнім буде присудження до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 компенсації за заподіяння моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_1 передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя