УХВАЛА

06 вересня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Рівненськівй області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , на строк 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Рівненськівй області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначається, що 04.09.2018, приблизно о 13 год. 45 хв., водій ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ЗАЗ 110280, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харковця, поблизу буд. 167 в смт. Зарічне Рівненської області, зі сторони вул. Аерофлотської смт. Зарічне Рівненської області в напрямку м. Дубровиця Рівненської області проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вліво по ходу руху, де відбувся наїзд автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася по лівому узбіччі в попутному напрямку попереду транспортного засобу та не створювала небезпеки чи перешкоди для руху водію автомобіля.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

04.09.2018 року о 18 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 .

05.09.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.09.2018 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В порядку ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування являється те, що кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, відноситься до категорії тяжких злочинів. У разі доведення вини підозрюваного, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, дане твердження також базується на тому, що ОСОБА_5 , являючись жителем прикордонної зони, може покинути межі території України.
Обґрунтування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні являється те, що одними із свідків у провадженні є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , жителі смт. Зарічне Рівненської області, та особі правопорушника відомо про місце проживання вказаних свідків, а тому є ризики щодо незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних свідків, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього, одночасно необ`єктивних, показань. Окрім того, ті самі дії можуть бути спрямовані підозрюваним ОСОБА_5 й на потерпілих. У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі унеможливить спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст.177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливе.

При цьому орган досудового розслідування враховує те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст.177 КПК України, а саме таких, як особисте зобов`язання та/або домашній арешт неможливо, у зв`язку з тим, що останній, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, скоїв дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якої загинула неповнолітня особа, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому з огляду на вказані обставини, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, окрім як тримання під вартою, неможливе.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити. Крім того вказали на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу ОСОБА_5 так, як останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Тому є усі підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечують проти обрання вказаного запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Рівненськівй області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000495 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

05 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри ОСОБА_5 , і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Вказаний злочин, має суспільно - небезпечний характер оскільки на час вчинення злочину підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, в наслідок якого було спричинено загибель особи, а саме неповнолітньої дитини. Крім того, підозрюваний враховуючи суворість покарання може переховуватисяь від органів досудового розслідування та слідства, з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаного злочину, може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Також, ОСОБА_5 являючись жителем прикордонної зони може покинути межі території України.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Однак п.1 ч.4 ст. 183 КПК України передбачає можливість не визначати слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людей, а тому слід застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без можливості внесення застави.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18 год. 30 хв. 04 вересня 2018 року.
Визначити, що строк дії ухвали до 18 год. 30 хв. 03 листопада 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1