ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1516/18

12 липня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, державних нагород та пільг не маючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 10.05.2018 року по 16.05.2018 року ОСОБА_4 у плановому порядку пройшов медичний огляд районною медичною комісією та був визнаним придатним до строкової військової служби, тобто військовозобов`язаним. 10.05.2018 року районною призовною комісією було винесено рішення: «призовника ОСОБА_4 , 1997 року народження призвати на строкову військову службу».

Усупереч вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України від 24.02.2017 року №44/2017 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2018 році», 10 травня 2018 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 відмовився отримувати повістку на призов на строкову військову службу з зобов`язанням прибути у військовий комісаріат на 16 травня 2018 року для вибуття у складі команди по призову на строкову військову службу, в якій останній відмовився підписуватись і отримувати та не прибув на відправку у вказаний час.

Дані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

Під час досудового розслідування між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , 25 червня 2018 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе виним віднесений до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з"ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, ст.ст.75,76 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду від 25 червня 2018 року по кримінальному провадженню №0000334 від 24 травня 2018 про визнання винуватості укладеної між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до пп. 1,2, ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1