Справа № 1411/90/2012
Провадження № 1/477/1/18
П О С Т А Н О В А
05 травня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецкани Кріцлянського району Республіки Молдова, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що 19 січня 2007 року, близько 20:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_5 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, взяв з будинку належну йому рушницю «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 16 калібру, та вистрілив йому в область ніг, спричинивши вогнепальне поранення обох стегон з наявністю сторонніх тіл і проникненням у порожнину колінного суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягло тривалий розлад здоров`я.
Справу надійшла до суду для розгляду 22 травня 2008 року.
20 червня 2008 року судом у ній було проведено попереднє судове засідання і постановою суду справа вона призначена до розгляду на 08 липня 2008 року.
Відповідно до протоколу судового засідання попереднє судове засідання було проведено без участі обвинуваченого.
В подальшому, у засідання з розгляду справи на призначений час обвинувачений не з`явився, тому постановою суду до нього був застосований привід із доставленням на 24 липня 2008 року 14:30.
Однак привід виконаний не був, оскільки ОСОБА_4 за своїм місцем проживання в с. Калинівка Жовтневого (Вітовського) району не проживає. Під час виконання приводу дільничним інспектором було відібрано пояснення у громадянки ОСОБА_6 , яка вказала, що ОСОБА_4 з липня 2007 року проживав з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але 05 березня 2008 року він покинув її та виїхав назавжди у Молдову до своїх родичів.
В зв`язку цим постановою суду від 24 липня 2008 року провадження у справі було зупинено до його розшуку.
В подальшому його місце знаходження встановлено не було.
В той же час, на запит суду щодо перетину державного кордону ОСОБА_4 . Державною прикордонною службою України була надана відповідь від 30 січня 2009 року, відповідно до якої він дійсно перетнув державний кордон України, здійснивши виїзд 05 березня 2008 року до Молдови через пункт пропуску Кучурган. І більше до України не повертався.
Таким чином, ще на час закінчення досудового слідства та направлення справи на розгляд до суду, обвинувачений ОСОБА_4 за вказаною в матеріалах справи адресою не проживав і в Україні не перебував.
Такі обставини, на думку суду, свідчать про порушення вимог ст. 64 та ст. 65 КПК України 1960 року, а саме: не встановлено особу обвинуваченого та його місце проживання, що є підставою для направлення справи на додаткове розслідування.
На час направлення цієї кримінальної справи до суду діяли положення КПК України 1960 року.
З 20 листопада 2012 року набрав чинності КПК України у новій редакції, відповідно до п. 11 розділу ХІ Перехідні положення (зі змінами) якого кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів.
Згідно зі ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо виникне питання про повернення справи на додаткове розслідування, суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, вирішує це питання мотивованою ухвалою, а суддя - постановою в нарадчій кімнаті. Після додаткового розслідування справа направляється до суду в загальному порядку.
Відповідно до ст. 223 КПК України 1960 року після закінчення слідства і виконання вимог статей 217-222 цього Кодексу слідчий складає обвинувальний висновок, в резолютивній частині якого наводяться відомості про особу кожного.
Згідно положень ст. 224 КПК України 1960 року до обвинувального висновку додається список осіб, що підлягають виклику в судове засідання з зазначенням їх адреси. Адресою обвинуваченого в обвинувальному висновку та у вказаному списку записано: АДРЕСА_1 .
В той же час, відповідно матеріалів провадження за цією адресою ОСОБА_4 не проживає.
Таким чином слідчим не встановлена особа обвинуваченого належним чином, а саме адреса - його місце проживання.
За таких обставин суд вважає за необхідне справу повернути на додаткове розслідування, оскільки не повно встановлено особу обвинуваченого.
З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 273, 281, КПК України 1960 року суд,
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, направити прокурору для організації проведення додаткового розслідування.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області на протязі семи днів з дня її постановлення

Головуючий: суддя ОСОБА_1