Ухвала
іменем України
16 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 205/3741/15-к
провадження № 51-193ск17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2016 року,
встановив:
За вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
Згідно з вироком 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 , приблизно

о 04:00 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля квартири

АДРЕСА_2 ,

з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на ОСОБА_5 ,

яка відчиняла двері вказаної квартири, проник у житло потерпілої, де застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, заволодів її майном на загальну суму 2191 грн 81 к.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Не погодившись з призначеним йому покаранням, ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою в якій просить змінити ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2016 року, пом`якшити призначене йому покарання та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахувати строк попереднього ув`язнення

з 8 квітня 2015 року по 5 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Крім того, в касаційні скарзі засуджений зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Оскільки касаційний суд є судом права, а не факту та переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то доводи засудженого щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що вже були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій, які дали їм належну оцінку, перегляду в касаційному порядку не підлягають.
Зі змісту оскаржених судових рішень убачається, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом та оцінених з точки зору належності, допустимості й достатності.
Що стосується доводів засудженого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особі засудженого, то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними.
Згідно зі статтями 50, 65 ККособі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності

та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених

дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі

вид і розмір заходу примусу в межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Так, санкція ч. 3 ст. 187 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та не передбачає альтернативного покарання.
Як убачається з копії оскаржених судових рішень, обираючи ОСОБА_4 покарання, суд зважив на ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно

до ст. 12 КК відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу винного, його посередню характеристику, відсутність пом`якшуючих вину обставин та наявність обставин, що обтяжують покарання, якими визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд правильно призначив ОСОБА_4 покарання в межах санкції передбаченої ч. 3 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК та є необхідним

і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі засудженого.
Вимога касаційної скарги засудженого про необхідність зарахування періоду попереднього ув`язнення з 8 квітня 2015 року по 5 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є неспроможною, оскільки таке зарахування вже було здійснено в оскарженому рішенні суду.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг захисників засудженого в частині суворості призначеного покарання та з зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення обґрунтовано залишив вирок у відповідній частині без зміни.
Ухвалу апеляційного суду достатньо вмотивовано, вона відповідає вимогам

ст. 419 КПК.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Враховуючи те, що касаційні вимоги засудженого є необґрунтованими, а також те,

що інших доводів, які були би підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі засуджений не навів, суд касаційної інстанції вважає,

що у цій справі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень убачається, що підстав

для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3