Справа № 711/5757/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року

м.Черкаси

справа №711/5757/15-к

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0001357 від 18.04.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, підтвердження працевлаштування суду не надано, раніше судимого 10.09.2014 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 289 ч.1 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із визначенням іспитового строку 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_4 03.05.2015 близько 01 год. 00 хв. прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де з автомобіля «ВАЗ 2106» держаний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований біля вказаного будинку, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: флеш-накопичувач вартістю 150 грн., набір інструментів вартістю 400 грн., і з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

За такі винні діяння ОСОБА_4 суд визнає винуватим та кваліфікує їх за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_4 повторно 10.05.2015 близько 01 год. 00 хв. прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де з автомобіля «ВАЗ 2105» державний номерний знак НОМЕР_2 , що був припаркований біля вказаного будинку, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належить ОСОБА_8 , а саме, сокиру з пластмасовою ручкою, набір інструментів, буксировочний трос, рожкові ключі, викрутки, пасту «Майстер» для миття рук на загальну суму 500 грн., і з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

За такі винні діяння ОСОБА_4 суд визнає винуватим та кваліфікує їх за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Він же повторно, 12.05.2015 близько 00 год. 30 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , разом із останнім прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де з автомобіля «Фольксваген-Гольф» державний номерний знак НОМЕР_3 , що був припаркований біля вказаного будинку, таємно, умисно, з корисливих мотивів вдвох викрали чуже майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: набір гайкових ключів шестигранників вартістю 100 грн., коробку з набором гайкових ключів вартістю 100 грн., вороток вартістю 100 грн. і з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Він же повторно, 12.05.2015 близько 01 год. 00 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_9 прийшли до будинку №40 по вул. Різдвяна в м. Черкаси, де з автомобіля «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_4 , що був припаркований біля вказаного будинку, таємно, умисно, з корисливих мотивів, разом викрали чуже майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: вогнегасник вартістю 500 грн., набір інструментів вартістю 500 грн., сумку для інструментів вартістю 100 грн., саперну лопатку вартістю 100 грн., чотири свічки запалювання для автомобіля загальною вартістю 150 грн., а всього заволоділи майном на суму 1350 грн. і з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

За такі винні діяння суд визнає ОСОБА_4 винуватим, які кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Він же повторно, 12.05.2015 близько 01 год. 30 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_9 прийшли до будинку АДРЕСА_6 , де з автомобіля «ВАЗ 2104» державний номерний знак НОМЕР_5 , що був припаркований біля вказаного будинку, намагалися таємно, умисно, з корисливих мотивів викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: рюкзак вартістю 400 грн., гаманець вартістю 200 грн., у якому знаходились кошти в сумі 200 грн., а всього на суму 800 грн., але свій злочинний намір до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як ОСОБА_9 був затриманий потерпілою і її товаришем, а ОСОБА_4 з місяця вчинення злочину зник.

ОСОБА_4 визнається винуватим за вказані діяння, які суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Варто звернути увагу, що ухвалою Придніпровського районного суду від 26.02.2018 кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за звинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України закрито у зв`язку із смертю останнього.

Мотиви зміни частини обвинувачення.
Прокурором епізод крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_7 , який мав місце 03.05.2015 близько 01 год. 00 хв. із автомобіля «ВАЗ 2106» держаний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №85 по вул. Г.Дніпра в м. Черкаси, інкримінується за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

З вказаною кваліфікаціє суд не може погодитись, так як відповідно до першої примітки до ст.185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

А тому враховуючи, що ОСОБА_4 був судимий вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2014 за ч.1 ст. 289 КК України, яка не входить до переліку злочинів, визначених у вказаній вище примітці, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого ОСОБА_4 і його основоположних свобод, покращення його становища, вважає за необхідне змінити кваліфікацію за вказаним епізодом, визначивши її за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при цьому виключивши ознаку повторності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в частині інкримінованих йому епізодів крадіжок визнав повністю, обставини (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які зазначені в обвинуваченні, не оспорював, дав показання, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті.

Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин інкримінованих епізодів, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочинів, в яких він обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин, стали підставою для постановлення судом ухвали про можливість здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України в частині недослідження доказів, що стосуються обставин вчинених злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому суд встановив можливість з`ясувати всі обставини, що стосуються фактичних обставин злочинів, вчинених ОСОБА_4 , та ухвалив рішення проводити судовий розгляд без потерпілих. Таке рішення судом приймалось з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України та обґрунтовано також тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочинів, за якими вищевказані особи визнані потерпілими, - визнав повністю. З цього приводу суд також зауважує, що в силу статей 56, 58 КПК давати пояснення є правом потерпілої сторони.

Також суд констатує, що права інших потерпілих в зв`язку із зміною прокурором обвинувачення не порушені, про зменшення обсягу обвинувачення вони були повідомлені, ніхто не заявив про його підтримання у раніше пред`явленому обсязі. Така воля потерпілих підтверджується їх заявами, які містяться в матеріалах судової справи.

Водночас обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували встановлені прокурором фактичні обставини щодо моменту затримання ОСОБА_4 , який, на їх думку, настав не з 22.05.2015, а значно раніше, а саме з 14.05.2015. З цього моменту останній утримувався в різних приміщеннях міліції, а також без повідомлення про затримання його рідних та без забезпечення його права на захист, із застосуванням недозволених методів слідства.

З цього приводу суд встановлює наступне.

Факт перевищення службових повноважень працівниками колишнього Придніпровського РВ УМВС України в м. Черкаси, що виразилось у незаконному утриманні ОСОБА_4 в різних приміщеннях поза його волею і без відповідних процесуальних рішень, незаконного заволодіння його паспортом, ідентифікаційним кодом та військовим квитком, а також привласнення його мобільного телефону перевірявся в кримінальному провадженні №0000079 від 13.04.2016.

Рішення про закриття провадження неодноразово за скаргами потерпілого та його представника скасовувалось рішеннями судів.

Предметом перевірки в цьому кримінальному провадженні були саме ті доводи захисника ОСОБА_5 та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які він давав суду під час судової перевірки обґрунтованості його обвинувачення у вчиненні крадіжок, в тому числі й моменту його затримання.

Відповідно до постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_13 від 31.10.2017 кримінальне провадження №0000079 закрито за відсутністю події таких кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд не вправі давати оцінку фактичним обставинам, встановленим слідчим та викладеним в постанові від 31.10.2017, при тій умові, що на момент судового розгляду вона є чинною. З цього приводу суд не вдавався до оцінки доводів сторони захисту, та визначає дату затримання з 22.05.2015, яка встановлюється процесуальними документами, наданими стороною обвинувачення.

На переконання суду ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні №0000079, а також його представник, вправі вподальшому обстоювати свою правову позицію до ухвалення остаточного рішення за результатами перевірки їх доводів чи то слідчим, чи то судом щодо законності рішення слідчого, чи до ухвалення судового рішення у виді вироку, однак будь яке із рішень не може вплинути на результати розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, в силу того, що суд не досліджував, а від так і не використовував докази, які можливо отримані в період з 14.05.2015 по 22.05.2015.

Доведення стороною захисту їх позиції щодо моменту затримання через постановлене чинне процесуальне рішення слідчого або суду може бути вподальшому використане обвинуваченим, його захисником як підстава для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Мотиви призначення покарання.
За ступеню тяжкості злочини, вчинений ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості.

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченому та встановлені судом: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд врахував особу обвинуваченого; його вік; посередні характеристики; те, що він є батьком малолітньої дитини 2013 року народження; те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності та має не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності; характер вчинених злочинів, ступінь його тяжкості.

Заслуговує на увагу той факт, що ОСОБА_4 вчинив злочини в період іспитового дворічного строку, визначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2014 за судимість по ч.1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі.

За таких обставин суд вбачає підстави для засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ст. 71 КК України, тому що він вчинив злочин до повного відбуття покарання, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2014.

Під час ухвалення вироку судом враховано, що ОСОБА_4 з 22.05.2015 по 12.06.2017 утримувався під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», загальний строк його утримання під вартою у межах кримінального провадження становить 2 роки 21 день, що з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України (в ред. із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 №838-VIII) відповідає 4 рокам 1 місяцю 12 дням позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати прокурором не підтверджені.
Рішення щодо речових доказів.
Речові докази: предмети крадіжок потрібно залишити у власності потерпілих.

Слід пальця руки, виявлений та вилучений 16.05.2015 у ході огляду місця події біля будинку №3/2 по вул. Радищева в м. Черкаси, який не стосується пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , необхідно залишити при матеріалах справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12.06.2017 ОСОБА_4 змінений запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладанням на нього обов`язків. Однак приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а також при тій умові, що вони вподальшому не продовжувались, запобіжний захід у обвинуваченого ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку був відсутній.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі.

за ч.3 ст. 15 і ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2014, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання чотири роки один місяць 12 днів позбавленні волі.

Враховуючи перебування ОСОБА_4 з 22.05.2015 по 12.06.2017 в статусі попередньоув`язненого та з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України (в ред. із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 №838-VIII) вважати призначене судом покарання у виді позбавлення волі відбутим повністю.

Речові докази: предмети крадіжок залишити у власності потерпілих; слід пальця руки, виявлений та вилучений 16.05.2015 у ході огляду місця події біля будинку №3/2 по вул. Радищева в м. Черкаси, залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом три дцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1