Справа № 495/8596/18
Номер провадження 1-кп/495/455/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000053 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Миколаївського району с. Антонюки, українця, громадянина України, місце служби і посада старший: кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу президента України «Про часткову мобілізацію»), в Україні оголошено про мобілізацію.
Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
11 липня 2016 року між снайпером взводу охорони військової частини НОМЕР_2 обвинуваченим ОСОБА_3 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_6 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.
11 липня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ № 22, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_3 , зараховано до списківособового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 зобов`язаний дотримуватися вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 травня 2018 року №109, обвинуваченому ОСОБА_3 , була надана відпустка 10 діб за сімейним обставинам, терміном з 24 травня 2018 року по 02 червня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 05 червня 2018 року о 08 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 05 вересня 2018 року.
05 вересня 2018 року старший матрос ОСОБА_3 був затриманий працівниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та доставлений до органу досудового розслідування.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), 05 червня 2018 року о 08 годині, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 05 вересня 2018 року, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу до військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
12.09.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді 1 місяця арешту на гауптвахті відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді 1 місяця арешту на гауптвахті, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та призначення із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 , іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді 1 місяця арешту на гауптвахті відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 від 12.09.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 місяця арешту на гауптвахті відділу організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 04.09.2018 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до часу фактичного відбуття ним покарання, тобто до 04.10.2018 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку вручити негайно засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1