печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 04.12.2017 року, в денний період часу підробив документи ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» (), з метою їх використання іншими особами та вчинив пособництво фіктивному підприємництву, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Так, для досягнення своєї злочинної мети 04.12.2017 року, ОСОБА_5 зустрівся з раніше не відомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , який запропонував йому стати формальним засновником та директором суб`єкта підприємницької діяльності за грошову винагороду в розмірі 200 грн. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем ОСОБА_7 погодився на вказану пропозицію.

В подальшому, 04.12.2017 року ОСОБА_5 зустрівся з чоловіком по імені ОСОБА_6 в закладі громадського харчування за адресою: м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, де передав невстановленій органом досудового розслідування особі копію свого паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що фактично частку статутного фонду не вносив, до статутного фонду його не передавав та не від кого не приймав як засновник, і не збирався, як вказано в цих документах, займатись підприємницькою діяльністю, а також, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підробив, тобто підписав Договір купівлі-продажу частки статутного (складеного) TOB «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» () від 04.12.2017 року, в який внесені завідомо неправдиві відомості, а саме:

- в графі «Покупець» виступає « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »

- в пункті 1.1 Продавець передає у власність Покупця (тобто ОСОБА_5 ) свою частку у статутному капіталі ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» ();

- в пункті 1.1.2. Статутний (складений) капітал: 5 000 000 грн.

- в пункті 1.2.1. Розмір частки, що належить Продавцю, складає 100 % статутного (складеного) капіталу Товариства, що становить 5 000 000 грн.

Крім того, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, ОСОБА_5 у подальшому підписав статут ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» ().

Вказаний договір купівлі-продажу частки статутного (складеного) ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» () від 04.12.2017 року було передано невстановленій органом досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_6 , який надав його до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Печерської районної державної адміністрації в місті Києві, для проведення державної реєстрації зазначеного підприємства.

Крім того, відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» №3 від 11.12.2017 року ОСОБА_5 , було призначено директором ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС».

ОСОБА_5 будучи формально директором ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС», не мав наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного товариства, а саме: укладати фінансово-господарські договори з підприємствами контрагентами про купівлю-продаж товарно-матеріальних цінностей, виконання робіт, надання послуг, перераховувати/отримувати грошові кошти, з використанням рахунків товариства, за проведені вищевказані дії.

Як попередньо домовлено ОСОБА_5 , після підписання вищевказаних документів по придбанню ТОВ «НТК АВТО - ІМПУЛЬС», від 04.12.2017 року передав, невстановленій органом досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_6 підписані установчі документи ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС», за що отримав грошову винагороду у розмірі 200 грн.

Невстановлена органом досудового розслідування особа подала вказані документи до відділу державної реєстрації фізичних та юридичних осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 15, на підставі яких проведена державна реєстрація підприємства ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» () на ім`я ОСОБА_5

Підроблення ОСОБА_5 офіційного документу TOB «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» (), який посвічується нотаріусом, який має право посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, дало змогу невстановленій органом досудового розслідування особі здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

Незважаючи на те, що ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» () зареєстровано на ОСОБА_5 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під номером 1 033448 як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, остання взяла участь у його створенні не з метою здійснення господарської діяльності.

Після реєстрації ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» () директором та засновником якого значився ОСОБА_5 , останній виступивши директором підприємства самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, ніколи не укладав правочини з суб`єктами господарювання - резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, не користувалася печаткою підприємства, не використовував банківські рахунки підприємства, не здійснював перерахування безготівкових грошових коштів на рахунки підприємств, не формував податкові зобов`язання та податковий кредит прикриваючись фактом державної перереєстрації ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС», а реєстраційні та установчі документи зазначеного підприємства передав невстановленій слідством особі.

Надання ОСОБА_5 , особистих даних, документів, підписання реєстраційних документів ТОВ «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» дало змогу невстановленим органом досудового розслідування особам здійснювати незаконну діяльність, в тому числі: укладати правочини з суб`єктами господарювання - резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, користуватися печатками підприємств, використання банківських рахунків підприємств, здійснювати перерахування безготівкових грошових коштів по рахункам підприємств, формувати податкові зобов`язання та податковий кредит, що в свою чергу є фіктивним підприємством.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у підробленні офіційного документу, який посвідчується нотаріусом, з метою використання його іншими особами, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у пособництві у створенні фіктивного підприємництва, а саме в придбанні суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.

22.03.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 205 КК України у виді п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до вимог ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України.

ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по даній справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 22.03.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України у виді п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.,

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обраховувати з 15.06.2018 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1