печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В :

14.09.2018 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000412 ОСОБА_3 запобіжного заходу та просить змінити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та скасувати процесуальні обов`язки покладені на ОСОБА_6 , а саме: не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду та носити електронний засіб контролю.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час будь-яких ризиків, визначених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_3 не існує. Адвокат вказав, що цілодобовий домашній арешт унеможливлює отримання ОСОБА_3 необхідного медичного лікування та забезпечення нормального розвитку дітей, дотримання їх навчального та виховного процесу. Крім того, наявність електронного засобу контролю на тілі ОСОБА_3 заважає отримати ефективне лікування та пройти необхідне медичне обстеження.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали за викладених обставин та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, мотивуючи це тим, що воно невмотивоване та безпідставне, оскільки обставини, які були на момент застосування запобіжного заходу продовжують свою дію, а відтак запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не втратив свою актуальність, враховуючи при цьому, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України наявні в кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000412, зареєстрованому в ЄРДР 05.07.2018 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.08.2018 року ОСОБА_3 затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.08.2018 року ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03.08.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце свого проживання на два місяці строком до 03.10.2018 року включно та покладено наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 права на звернення до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України.

Так, при застосуванні запобіжного заходу суд виходив з наявних в наданих суду матеріалах даних про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, доведеність та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Разом з тим, вирішуючи питання про зміну підозрюваній запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, а тому з урахуванням вказаного та приймаючи до уваги початкову стадію досудового розслідування, слідчий суддя доводи сторони захисту про їх відсутність не приймає до уваги.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає за позитивне те, що за період перебування ОСОБА_3 у статусі підозрюваного до якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній проявив належну процесуальну поведінку, оскільки протилежного стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено не було.

При дослідженні особи підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що він одружений, має на утриманні трьох малолітніх та неповнолітніх дітей, дружина - ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря лікаря-кардіолога з діагнозом: міокардичний кардіосклероз, синдром WPW, пароксизмальна форма ортодромної СВТ, пролапс МК 1 ст. (2006 р. / 2016 р.) та потребує обстеження та консультацій кардіолога-аритмолога у спеціалізованих закладах охорони здоров`я.

Окрім цього, відповідно до листа Виноградівської районної лікарні, ОСОБА_3 знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря-кардіолога та лікаря-невропатолога з діагнозом: гіпертонічна хвороба І-ІІ ступенів, гіпертонічний криз (03,08.2018 р.), генералізований остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділу ХНМК у ВББ, вестибулярний синдром.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та в світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

З урахуванням вказаного слідчий суддя вважає, що вказані обставини, свідчать про необхідність послаблення дії застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, проте не в повній мірі заявлених вимог, а лише шляхом заборони останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будинок, з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000412, та як наслідок скасувати покладений на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язок «не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду».

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя вважає, що це зможе забезпечити збереження звичайного способу побутового життя підозрюваного, надасть йому можливість належним чином доглядати за дітьми, забезпечити їх навчальний та виховний процес та окрім цього, ОСОБА_3 зможе вільно переміщатися територією району та міста у вказаний період доби, що також надасть останньому можливість отримати відповідну належну медичну допомогу.

Що стосується вимоги адвоката про скасування обов`язку носити електронний засіб контролю, то слідчий суддя вважає її необґрунтованою, оскільки вказаний обов`язок був застосований у світлі фактичних обставин справи з метою недопущення порушень завдань кримінального провадження та одночасно в даному випадку сторона захисту не довела недоцільність його застосування та те, що він якимось чином заважає отримати ОСОБА_3 ефективне лікування та пройти необхідне медичне обстеження. В даному випадку слідчий суддя приймає до уваги, що сам статус підозрюваного все ж передбачає певне обмеження для особи, проте за встановлених обставин, вважаю, що виконання ОСОБА_3 даного обов`язку являється необхідним та доцільним.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного; міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї; відсутність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність часткового задоволення клопотання захисника.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 22, 26, 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання підозрюваним ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будинок, з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000412, а саме до 19.11.2018 включно.

Скасувати покладений на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язок «не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу до виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

В іншій частині вимоги клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1