Справа № 346/1479/18
Провадження № 1-кп/346/266/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінальне провадження за № 0000031 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не судимого, проходить військову службу за контрактом на посаді оператора-радіотелефоніста відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, -

в с т а н о в и в:

18.11.2016р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова-пошта НОМЕР_1 укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2016р. № 238-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду оператора-радіотелефоніста відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2016р. №333 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення даної військової частини.

Обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно було відомо про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Обвинувачений ОСОБА_5 21.11.2016р. о 09 год.00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби назавжди, не з`явився на службу до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та продовжував незаконно перебувати поза її межами до 15 год. 00 хв. 22.03.2018р. проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військовогоуправління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

22.03.2018 р. о 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 самостійно з`явився до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) не маючи наміру продовжувати службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке вказане в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що дійсно умисно не з`явився вчасно на службу із-за сімейних обставин і самовільно залишив військову частину з метою ухилення від проходження від військової служби в умовах особливого періоду. Просить суворо не крати, щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.408 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби,вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його щире каяття, відсутність негативних характеристик з місця поживання та місця служби.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1