печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2017 року та старшого прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

06.08.2018 ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність старшого слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2017 року та старшого прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу посилається на те, що в періоз з 11 год. 46 хв. 01.08.2018 року по 12 год. 58 хв. 02.08.2018 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , спільно зі старшим слідчим в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_5 , старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ
ОСОБА_6 та співробітниками ГУ БКОЗ СБ України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року про дозвіл на проведення обшуку, в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2017 року, було проведено обшук за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .
У клопотанні ОСОБА_3 просив повернути безпідставно вилучене, під час обшуку 01-02.08.2018 року, з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , майно горіх волоський загальною вагою 21 000 кг, згідно опису, зазначеному у протоколі обшуку .

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте адвокат ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.
Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0000054 від 20.01.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних проваджень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 364 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, а також за фактами зловживання службовим становищем особами органів ДФС України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 01-02.08.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року було проведено обшук будівлі та її складських частин за місцем фактичного розсташування службовиз приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_10 ..
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.
Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження та охоплюється ухвалою слідчого судді від 27.07.2018 про надання дозволу на проведення обшуку.
Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 01-02.08.2018, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.
Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2017 року та старшого прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000054 від 20.01.2017 року та старшого прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, повернути ОСОБА_3 просив повернути безпідставно вилучене, під час обшуку 01-02.08.2018 року, з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , майно горіх волоський загальною вагою 21 000 кг, згідно опису, зазначеному у протоколі обшуку.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1