Справа № 605/364/18
ВИРОК
Іменем України
"01" листопада 2018 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/364/18 про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Носів Підгаєцького району Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальниого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, без передбаченого законом дозволу у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав предмети, вилучені законом з обігу, а саме: дві наступальних осколочних ручних гранати РГД-5 та два бойових запала УЗРГМ, які в сукупності являються бойовими припасами; дві оборонні гранати Ф-1 та два бойових запала УЗРГМ, які в сукупності є бойовими припасами; п`ятсот сімдесят вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із бронебійно-запалюючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які являються боєприпасами; вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із трасуючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які є боєприпасами; дванадцять придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із звичайною кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які являються боєприпасами; два придатних для стрільби патрони калібру 7,62 мм. із кулею з стальним сердечником до нарізної вогнепальної зброї центрального бою? які являються боєприпасами; один придатний для стрільби патрон калібру 12,7 мм. із бронебійною кулею до великокаліберних кулеметів, який являється боєприпасом, які на протязі невстановленого досудовим розслідуванням часу, незаконно зберігав по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію, п.1 додатку №1 Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України до Постанови Верховної Ради України Про право власності на окремі види майна, п.п.1-4,6,9,15 Положення про дозвільну систему затверджене постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, п.п.1.1, 2.1 Глави 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристоїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
04 жовтня 2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, яку разом із обвинувальним актом було надіслано до суду, для розгляду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання, за ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 гривень.
Згідно п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_3 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості добровільно укладена між ним та обвинуваченим, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він розуміє, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження прав на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України.
Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.
При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості від 04 жовтня 2018 року укладеної між прокурором та обвинуваченим та можливості призначення ОСОБА_3 покарання, передбаченого вказаною угодою із застосуванням ст.69 КК України, суд враховує, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, що ОСОБА_3 з 03 червня по 15 серпня 2014 року проходив військову службу у добровольчому батальйоні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року у добровольчому НОМЕР_1 окремому батальйоні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18 лютого 2015 року по 30 березня 2016 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України, брав безпосередню участь у антитерористичній операції на сході України, проявивши високі морально-психологічні якості, високий патріотизм та героїзм у боях, за що неодноразово нагороджувався медалями, був поранений, пом`якшуючі його відповідальність обставини, що злочин ним вчинений вперше, внаслідок збігу тяжких особистих та інших обставин, а також, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, беручи до уваги відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності суд вважає істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.263 КК України і таким чином угоду про визнання винуватості укладену між сторонами, необхідно затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, узгоджене ними.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері схову Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, а саме: дві наступальних осколочних ручних гранати РГД-5 та два бойових запала УЗРГМ; дві оборонні гранати Ф-1 та два бойових запала УЗРГМ; п`ятсот сімдесят вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із бронебійно-запалюючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із трасуючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; дванадцять придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із звичайною кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; два придатних для стрільби патрони калібру 7,62 мм. із кулею з стальним сердечником до нарізної вогнепальної зброї центрального бою та один придатний для стрільби патрон калібру 12,7 мм. із бронебійною кулею до великокаліберних кулеметів - знищити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із: витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Із обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 , вбачається, що процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні становлять 26602 грн.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні документально не підтверджено витрати на залучення експертів відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Крім того, положеннями ч.ч.1, 3 ст.119 КПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який ніде непрацює, його заслуги перед Батьківщиною, дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат пов`язаних із залученням експертів в сумі 26602 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 392-395, п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, 472-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 жовтня 2018 року укладену між прокурором в кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 гривень.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері схову Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, а саме: дві наступальних осколочних ручних гранати РГД-5 та два бойових запала УЗРГМ; дві оборонні гранати Ф-1 та два бойових запала УЗРГМ; п`ятсот сімдесят вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із бронебійно-запалюючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; вісім придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із трасуючою кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; дванадцять придатних для стрільби патронів калібру 7,62 мм. із звичайною кулею до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; два придатних для стрільби патрони калібру 7,62 мм. із кулею з стальним сердечником до нарізної вогнепальної зброї центрального бою; один придатний для стрільби патрон калібру 12,7 мм. із бронебійною кулею до великокаліберних кулеметів - знищити.
Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат пов`язаних із залученням експертів в сумі 26602 грн.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1