Ухвала
про залишення скарги без руху

1 жовтня 2018 року
м. Київ

справа № 485/1534/17
провадження № 51- 8940 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить переглянути кримінальне провадження щодо нього в касаційному порядку, надати йому можливість ознайомитися з матеріалами провадження в повному обсязі, звукозаписами засідань в суді першої та апеляційної інстанції в частині показань свідків, оскільки був присутній частково у засіданнях без участі адвоката, вирішити питання щодо призначення йому захисника в суді касаційної інстанції для надання правової допомоги, скаргу розглядати з його участю. При цьому не зазначив конкретної вимоги до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктами 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Проте, відповідно до вимог ст. 438 КПК засуджений ОСОБА_4 не вказав у скарзі, з яких саме підстав ним подана касаційна скарга на судові рішення.
Згідно із положеннями ч. 1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
На думку Суду, прохання засудженого у скарзі про перегляд кримінального провадження щодо нього в касаційному порядку, надання йому можливості ознайомитися з матеріалами провадження в повному обсязі, звукозаписами засідань в суді першої та апеляційної інстанції, не є конкретною вимогою до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст.436 КПК.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, ОСОБА_4 подав скаргу на судові рішення, у якій зазначив про надання потерпілою непослідовних і неправдивих показів, які не відповідають даним судово-медичної експертизи та обставинам вчинення правопорушення, висновки суду про вчинення злочину на ґрунті неприязних відносин з потерпілим не відповідають дійсності, не врахування судом показань свідка ОСОБА_5 , не встановлення судом ступеню алкогольного сп`яніння в обвинуваченого, однак наведені доводи у скарзі відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Засуджений ОСОБА_4 , зазначаючи у скарзі про те, що він не був ознайомлений з показаннями, які зазначені в реєстрі матеріалів провадження, зі сторони захисника, слідчих органів і суду допущені порушення закону, оскільки під час слідчого експерименту не були присутні свідки, обвинувачений та інші учасники процесу, не було проведено судові дебати між свідком ОСОБА_5 , обвинуваченим і потерпілою, в суді апеляційної інстанції обмежено можливість обвинуваченому надати показання, не допитано інших свідків, а також вказуючи на порушення його прав та положень статей 18, 22, 23, 24 42, 46, 47, 51, 85, 90, 91, 93, 94, 98, 99, 103 КПК, не навів переконливих обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, з урахуванням положень статей 412 КПК та яким чином допущені порушення у даному провадженні перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

При цьому засуджений також у скарзі просить врахувати те, що положення закону про амністію та умовно-дострокове звільнення від покарання до нього не застосовувались, що його батько засуджений і відбуває покарання, що ним не допущено порушень під час іспитового строку у зв`язку із звільненням від покарання з випробуванням, призначеного вироком, яким його засуджено за ст. 185 КК, що він проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 та бабусею похилого віку, однак при цьому ОСОБА_4 не навів обґрунтувань на підтвердження незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень в частині призначення покарання та не вказав, в чому полягає явна несправедливість призначеного йому покарання з урахуванням положень ст. 438 КПК.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
При цьому, скаржник відповідно до положень зазначеної статті не вказав у скарзі про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 про призначення йому захисника судом касаційної інстанції можливе лише після відкриття касаційного провадження. Тому з урахуванням вказаного, вирішення цього клопотання Судом на даному етапі є передчасним, проте зазначене не позбавляє засудженого ОСОБА_4 можливості звернутися з таким клопотанням до відповідного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3