Справа № 755/6490/18
№ 1-кп/755/939/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 28 березня 2018 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебував у приміщенні торгівельного залу магазину «Новус», ТОВ «Новус Україна», розташованого за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 17, де у нього виник намір на скоєння навмисного злочину з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення та впевнившись, що за ним ніхто з покупців і працівників магазину не спостерігає, взяв два зарядних автомобільних портативних пристрої марки «Глобал Шардж», артикул 197503, загальна закупівельна вартість яких становить 296 гривень 00 копійок, з розрахунку 148 гривень 00 копійок за 1 шт., поклав до кишені свого верхнього одягу та не розрахувавшись за даний товар, пройшов через антикрадіжні рамки вказаного магазину з викраденим товаром, де був зупинений працівниками охорони даного магазину, тобто ОСОБА_6 виконав усі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

23 квітня 2018 року в кримінальному провадженні № 0003055 між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 23 квітня 2018 року, представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003055 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, сторони підтвердили, що в результаті скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 матеріальний збиток потерпілій стороні не наніс, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень. Також, у даній угоді роз`яснені представнику потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_7 наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003055.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: два зарядних портативних автомобільних пристрої марки «Глобал Шардж» артикул 197503, що передані на під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 залишити у власності ТОВ Новус Україна»; комп`ютерний лазерний диск, на якому записано відео файл під назвою «Відео», що приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , представнику потерпілого та прокурору.

Суддя