Справа № 754/5426/18
У Х В А Л А
Іменем України

17 травня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: - ОСОБА_1
за участю секретаря: - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
Встановив:
26 червня 2018 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 22 березня 2017р. відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Згідно клопотання ОСОБА_4 22 березня 2017 року засуджений вироком Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації до покарання у виді 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації, що полягає у замаху на незаконний збут наркотичних засобів, вчиненому з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет) групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі. Засуджений ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області», кінець відбування строку покарання - 01 лютого 2024 р. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції.
Відповідно до п.п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.
Як вбачається з клопотання та додатків до нього, засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія паспорту НОМЕР_1 , виданий 02 жовтня 2010 року Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, останнім місцем його реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 .
Відповідно до письмової заяви від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 просить перевести його для відбування покарання на територію України.
Відповідно до довідки з місця відбування покарання засуджений ОСОБА_4 станом на 18.10.2017 року відбув строк кримінального покарання 1 рік 8 місяців 16 днів, невідбута частина покарання складає 6 років 3 місяці 13 днів. Зазначене покарання засуджений ОСОБА_4 відбуває в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області». Кінець строку відбуття покарання 01 лютого 2021 року.
Дії ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 22 березня 2017 р. кваліфікуються за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет) за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі.
Відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах. Санкція частини 2 ст. 307 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Згідно вироку Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 22 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджений за замах на злочин.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, за якою належить кваліфікувати дії засудженого ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, то за вчинення замаху на вказаний злочин строк покарання не може перевищувати 6 років 8 місяців позбавлення волі, а тому суд вважає, що саме таке покарання необхідно визначити ОСОБА_4 .
Крім того, Кримінальний Кодекс України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Проте, статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особи державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 22 березня 2017 р. у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7 КК України, ст.ст. 602, 603, 606, 609, 610, 614 КПК України, ст.ст. 9,10,11,12 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, суд
Ухвалив:
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Астрахань Російської Федерації від 22 березня 2017 р., яким громадянина України ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді 8років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що громадянин України ОСОБА_4 при продовженні відбування покарання на території України, повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 березня 2017 року. В строк відбування покарання зарахувати час перебування під вартою з 02 лютого 2016 року по 22 березня 2017 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий: