Справа № 504/3118/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пасат Балтського району Одеської області, громадянки України, освіта вища, одруженої, директора ОСББ «Десанту 12», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокуроромКомінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, вважає себе порядною, публічною людиною, переховуватися від органів досудового розслідування/суду не збирається, при цьому просила обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість підозри та на відсутність заявлених у клопотанні ризиків.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 24.02.2017р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

З клопотання вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 14.10.2013р. у справі № 916/1392/13 зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,30 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та знести за власний рахунок самовільно збудовані об`єкти оздоровчо-розважального центру «Мелодія моря», які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Сичавської сільської ради, 49 км. автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Одеської області 01.11.2013 року видано наказ, який направлено для виконання до Комінтернівського районного відділу ДВС ГТУЮ Одеської області.

22.08.2014 року державним виконавцем Комінтернівського районного відділу ДВС ГТУЮ Одеської області винесено постанову про відкриття провадження № 44484707 з наданням ОСОБА_5 7-ми денного терміну для добровільного виконання судового рішення з моменту відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч.5 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, ОСОБА_5 зобов`язана була протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження.

Самостійно ОСОБА_5 рішення суду не виконала.

У ході перевірок виконання боржником наказу господарського суду встановлено, що наказ не виконується, про що державним виконавцем складались відповідні акти від 01.09.2014р., 15.09.2014р., 30.01.2017р. та 15.02.2017р.

Частиною 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, передбачено, що у разі невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення без поважних причин, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Свідомо ігноруючи вимоги щодо знесення самовільно збудованих об`єктів та будучи обізнаною про обов`язок виконання судового рішення, ОСОБА_5 в період з 22.08.2014р. по 21.02.2017р. не вжила будь-яких дій, спрямованих на його виконання, проте продовжувала ними користуватися, у зв`язку з чим, за рішеннями державного виконавця на неї 02.09.2014р., 01.02.2017р. та 17.02.2017р. накладено штрафи.

У зв`язку з наданням постановою Одеського апеляційного господарського суду №916/1392/13 від 13.11.2014р. за заявою ОСОБА_5 відстрочки виконання рішення господарського суду до 01.03.2015р., державним виконавцем 15.11.2014р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

В наступному, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2016р. задоволено заяву ОСОБА_5 та відстрочено виконання судового рішення до 31.12.2016р.

В період відстрочки виконання судового рішення, а саме: 06.09.2017р. ОСОБА_5 , будучи обізнаною про те, що самовільно збудовані об`єкти оздоровчо-розважального центру «Мелодія моря», які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Сичавської сільської ради, 49 км. автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1, підлягають знесенню, з метою ухилення від виконання судового рішення незаконно зареєструвала право власності на самовільно збудовані будівлі.

В подальшому, оскільки ОСОБА_5 ухилялася від виконання судового рішення, 21.02.2017р. державним виконавцем направлено подання на адресу Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області щодо притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про ухвалення зазначеного рішення Господарського суду Одеської області № 916/1392/13 від 14.10.2013р., видання наказу щодо його виконання 01.11.2013р. судом та, що вказане рішення суду набрало законної сили, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою невиконання рішення суду, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.5 ст.124 Конституції України та ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, в період після 14.10.2013р., умисно не виконала рішення суду, що набрало законної сили, активно та свідомо ухиляється від його виконання.

Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

23.04.2018 року ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру та 04.06.2018р. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_5 .

12.06.2018 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

04.09.2018р. ОСОБА_5 затримано в рамках виконання вказаної ухвали слідчого судді та 05.09.2018р. направлено до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри на переконання слідчого судді повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 05.07.2017р., в ході якого встановлено база відпочинку «Мелодія моря» не знесена;

-протоколом допиту свідка від 05.07.2017р., а саме державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_8 , який в ході допиту зазначив, що ОСОБА_9 рішення господарського суду не виконує;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 05.07.2017р.та ОСОБА_11 від 23.08.2017р., які під час допиту повідомили, що ОСОБА_5 незаконно зайняла земельну ділянку, яка розташована за адресою Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, територія Сичавської сільської ради, 49 км. автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1, та не виконує рішення суду про знесення розважального комплексу «Мелодія моря»;

-актом державного виконавця ОСОБА_8 від 15.02.2017р., в якому зазначено, що ОСОБА_12 не знесла розважальний комплекс «Мелодія моря», який розташований на самовільно зайнятій ділянці, за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, територія Сичавської сільської ради, 49 км автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1.

-протоколом огляду місяця події від 20.02.2018р. за адресою: Одеська область, Комінтернівський (Лиманський) район, територія Сичавської сільської ради, 49 км. автодороги Одеса-Мелітополь Новоазовськ, 1.

-іншими матеріалами, долученими до клопотання.

Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів, надає критичну оцінку доводам захисника ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри, оскільки досудове слідство триває, показання свідків по справі на даному етапі узгоджуються між собою та підтверджені матеріалами, доданими до клопотання, тому у слідчого судді не виникають сумніви в обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що обставини, які вказують на обґрунтованість підозри, навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування обставин, на підставі яких орган досудового розслідування дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_5 ухилялася від органу досудового розслідування та перебувала у розшуку, що свідчить про можливість переховування її від органів досудового розслідування та суду. При цьому ОСОБА_5 зареєстрована та фактично мешкає в м. Южне, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у населеному пункті де проживають свідки у даному кримінальному провадженні, тому перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Незастосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дасть їй можливість продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

При цьому, в клопотанні зазначено, що існують ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Крім того, є посилання на те, що перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється. Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 ухилялася від органу досудового розслідування та перебувала у розшуку.

Слідчий суддя надає критичну оцінку доводам підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , про те, що підозрювана не переховувалася від органів досудового розслідування, оскільки з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 23.04.2018р., вбачається, що в її присутності на робочому місці ОСОБА_5 , а саме ОСББ Десанту № 12 залишено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваної, а згідно протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 21.05.2018р., залишені на ім`я ОСОБА_5 документи, а саме повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки остання отримала.

В той же час слідчим суддею приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_5 є раніше не судимою в силу ст.89 КК України, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.

При цьому слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого, викладене в клопотанні, про те, що перебування підозрюваної на свободі дасть можливість їй незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілі по даній справі взагалі відсутні, а що стосується свідків, то заяв, скарг зі сторони них про те, що ОСОБА_5 здійснювала не них незаконний тиск з метою зміни ними показань не надходило, отже дане твердження є голослівним.

Посилання слідчого в клопотанні на те, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку слідчого судді також нічим не підтверджено та є загальною фразою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_5 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час не встановлено. А застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як того просила підозрювана ОСОБА_5 , не буде достатнім для забезпечення уникнення заявлених ризиків.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 181,183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- в період часу з 22:00 годин до 06:00 годин наступного дня не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрювану ОСОБА_5 , яку було затримано в порядку ст.190 КПК України, негайно звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 05.09.2018 року по 05.11.2018 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1