Справа № 200/7203/18
Провадження № 1-кс/200/4820/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро питання про скасування арешту з майна в кримінальному провадженні № 0001119 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із клопотаннями, в яких просять скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2018 року, а саме з елінгів, що розташовані в АДРЕСА_1 , та належить їм на праві власності.

Необхідність скасування накладеного арешту обґрунтовують тим, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2018 у справі № 200/331/18 за кримінальним провадженням № 0001119 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в водоохоронній зоні р.Дніпро. Отже, арешт на це нерухоме майно є передчасним та необґрунтованим, так як накладений на майно особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за ці дії. При накладенні арешту заявники в судове засідання не викликались, вважають, що вказана ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, досудове розслідування здійснюється стосовно земельної ділянки, а не нерухомого майна, яке розташованого на ній, при цьому ані земельна ділянка, ані нерухоме майно не визнано речовими доказами. Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Оскільки на момент розгляду клопотання про накладення арешту нікому не повідомлено про підозру, просять скасувати арешт.

В суді заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали та просили задовольнити. Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти скасування арешту з майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 11.01.2018 року, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно набуте незаконним шляхом, оскільки кримінальне правопорушення є триваючим.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 11 січня 2018 року у справі №200/331/18 у кримінальному провадженню № 0001119 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в водоохоронній зоні р.Дніпро накладено арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме на елінги №№ 560, 495, 174, 512, 452, 317, 445, 269, 535, 400, 573, 79, 569, 264, 553, 339-б, 339-а, 518, 313, 536 які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З тексту ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2018 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання були достатні підстави вважати, що арешт необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тобто відповідають вимогам ч.ч.1,2 ст.170 КПК України.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до ст.41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, ані слідчим, ані прокурором у клопотанні жодним чином не зазначалось та не доведено, що належне заявникам нерухоме майно було знаряддям самовільного зайняття земельної ділянки, не зазначено, які сліди вказане майно може містити на собі.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, при конфіскації майна, нерухоме майно має належати підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі, юридичній особі, однак в даному випадку підозра жодному власнику елінга не пред`явлена і при постановлені ухвали про накладення арешту не було взято до уваги, що заборона користування нерухомим майном, що належить заявникам та іншим особам, чиї права порушуються вищезазначеної ухвалою слідчого судді від 11.01.2018 р. необґрунтовано визначена слідчим як спосіб забезпечення збереження речових доказів та виконання вироку суду про конфіскацію майна, стягнення шкоди за цивільним позовом.

До того ж, треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Разом з тим, жодних доказів того, що заявники чи інші власники елінгів відповідають вищевказаним ознакам прокурором та слідчим не надано.

З тих підстав, що заборона на використання чи розпорядження майном, яку по кримінальному провадженню №0001119 застосував слідчий суддя за клопотанням слідчого, як забезпечення кримінального провадження, є різновидом арешту майна, який накладається на майно, що перебуває у власності чи у володінні особи, якій підозру не пред`явлено, виходячи з того, що по вказаному кримінальному провадженню жодній особі підозру не оголошено, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання, а саме в частині скасування заборони на користування нерухомим майном..

При цьому звертаю увагу на те, що вказана ухвала про часткове задоволення клопотання про скасування арешту та ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2018 р. жодним чином не перешкоджають Дніпровській міській раді, іншим органам місцевого самоврядування, відповідним органам з питань планування та архітектури, органам Держгеокадастру та іншим державним органам та установам, особам, чиї права та законні інтереси зачіпають вищезазначені судові рішення, в установленому законом порядку оформлювати свої законні права на земельні ділянки, на якій розташовано їх нерухоме майно, а саме звертатись до Дніпровської міської ради з питань надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо земельних ділянок по фактичному розміщенню нерухомого майна, отримувати відповідні дозволи Дніпровської міської ради на розроблення проектів землеустрою щодо земельних ділянок по фактичному розміщенню нерухомого майна, отримувати та узгоджувати всі необхідні документи та процедури в процесі оформлення права на земельну ділянку, звертатись в установленому законом порядку до відповідних державних органів для розробки проектів водоохоронної зони, погодження та отримання будь-яких висновків під час оформлення права на земельні ділянки, здійснення державної реєстрації земельних ділянок та присвоєння їм кадастрових номерів, звернення до Дніпровської міської ради з питань укладення будь-яких дозволених діючим законодавством договорів щодо земельних ділянок, на яких розташоване нерухоме майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Скасувати заборону на користування нерухомим майном, накладену ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 11 січня 2018 року по кримінальному провадженню № 0001119.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1