Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1355/18
Провадження № 1-в/553/346/2018
У Х В А Л А
Іменем України

28.08.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
По даній справі засудженого: 03.03.2005 року Апеляційним судом Чернігівської області за п.п.6, 12, ч.2 ст.115, 187 ч.4, 70, 96 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 26.01.2016 року Ленінського районного суду м.Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.10.2004 року по 24.05.2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - про умовно-дострокове звільнення. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.03.2016 року відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення з Державної установи «Полтавська виправна колонія №64», посилаючись на те, що 03.03.2005 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за п.п.6, 12, ч.2 ст.115, 187 ч.4, 70, 96 КК України він засуджений до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 26.01.2016 року Ленінського районного суду м.Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.10.2004 року по 24.05.2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - про умовно-дострокове звільнення. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.03.2016 року відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Просив суд повторно розглянути його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Початок строку: 12.10.2004 року. Кінець строку: 01.03.2019 року.
ОСОБА_4 за час перебування в СІЗО м. Чернігова та м.Києва характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 01.08.2005 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії №64. За цей час характеризується нестабільною поведінкою. Має 34 стягнення , в тому числі 3 рази поміщався до ДІЗО. Стягнення зняті та погашені в установленому законом порядку. Має 9 заохочень.
З лютого по червень 2018 року був працевлаштований днювальним відділення СПС. На даний час не працевлаштований з власних міркувань.
З 10.02.2016 року по 17.02.2017 року відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії (№69). За період відбування покарання стягнень не мав, два рази заохочувався.
16.04.2012 року засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст.101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.
16.04.2014 року засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст.82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.
16.01.2016 року засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст.81 КК України як особі, яка не довела своє виправлення.
23.06.2017 року рішенням Ленінського районного суду м.Полтави засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, згідно ст.81 КК України.

Станом 01.07.2018 року оцінка ступеню виправлення: «Стає на шлях виправлення».
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та не працевлаштований.
Представник колонії заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на рішення комісії від 01.07.2018 року відповідно до якого оцінка ступеню виправлення: «Стає на шлях виправлення», але ще не став.
Засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин. Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням довів своє виправлення.
03.03.2005 року Апеляційним судом Чернігівської області п.п.6, 12, ч.2 ст.115, 187 ч.4, 70, 96 КК України ОСОБА_4 засуджено до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою від 26.01.2016 року Ленінського районного суду м.Полтави зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.10.2004 року по 24.05.2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - про умовно-дострокове звільнення. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.03.2016 року відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, суд не вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного Апеляційним судом Чернігівської області від 03.03.2005 року.
На підставі викладеного, статті 81 КК України, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1