Ухвала

Іменем України
06 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 179/1466/18

Провадження № 51 8506 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Апеляційного суду Дніпропетровської області про направлення кримінального провадження № 0000200 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 361 ч. 1, 361 ч. 2 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000200 від 16.04.2015 року, щодо ОСОБА_4 направлено до Апеляційного суду Дніпропетровської з метою внесення подання Верховному Суду для визначення підсудності в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року подання Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області задоволено. Апеляційний суд Дніпропетровської області звернувся із поданням до Верховного Суду про вирішення питання щодо направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України. Подання мотивовано тим, що відповідно до обвинувального акту та з врахуванням вимог ст. 32 ч. 1 КПК України вказане кримінальне провадження має здійснювати відповідний місцевий суд міста Києва.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Стаття 34 ч. 1 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду. При цьому, пункт 1 вказаної частини статті визначає, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
З обвинувального акту вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні пред`явлено обвинувачення у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, більш тяжке з яких, передбачене ст. 361 ч. 2 КК України, а саме несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку, що призвело до витоку, блокування інформації та порушення встановленого порядку маршрутизації, вчинене повторно.
Злочин, передбачений ст. 361 ч. 1 КК України, є злочином з матеріальним складом та вважається закінченим з того моменту, коли настав вказаний у диспозиції статті Особливої частини КК суспільно небезпечний наслідок або небезпека його заподіяння, в даному випадку витік, блокування інформації та порушення встановленого порядку маршрутизації інформації.
Вчинення тих же дій повторно, утворює склад злочину, передбачений частиною 2 статті 361 КК України, а тому такий злочин вважається закінченим з моменту вчинення повторно дій, передбачених ст. 361 ч. 1 КК України, та настання відповідних наслідків.
З обвинувального акту вбачається, що потворне вчинення несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку, що призвело до витоку, блокування інформації та порушення встановленого порядку маршрутизації, інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за 14 епізодами, останній із яких ним вчинено 24 серпня 2015 року щодо потерпілої ОСОБА_5 в терміналі самообслуговування в районі площі Бессарабської міста Києва, що в Шевченківському районі міста Києва, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.
З урахуванням того, що розгляд кримінального провадження в Магдалинівському районному суді Дніпропетровської області не розпочато, та з метою недопущення порушення правила підсудності, що відповідно до ст. 412 ч. 2 п. 6 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подання апеляційного суду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 направити до Шевченківського районного суду міста Києва.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Апеляційного суду Дніпропетровської області задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000200 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 361 ч. 1, 361 ч. 2 КК України, направити до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3