Справа № 589/1853/17
Провадження № 1-кп/589/65/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000066 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.01.2005 року Шосткинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 26.07.2007 року Шосткинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02.09.2010 року Шосткинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі;

- 18.11.2010 року Шосткинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.12.2015 року умовно - достроково на 2 місяці 26 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці грудня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, зі свинцевих грузів рибальської сітки, шляхом плавлення, виготовив холодну зброю - кастет, який переніс та сховав у сараї домоволодіння за зазначеною адресою. Після чого, на початку січня 2016 року, ОСОБА_7 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, переніс виготовлений ним раніше кастет до автомобіля «ВАЗ 2106» р.н. НОМЕР_1 , яким він користувався, та поклав його під сидіння водія автомобіля на випадок самозахисту та в такий спосіб став носити зазначену холодну зброю без передбаченого законом дозволу. 08.02.2016 близько 2-ї години ночі, на вул. Леніна в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області працівниками поліції був зупинений автомобіль «ВАЗ 2106» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Під час огляду даного автомобіля, на підлозі під лівим переднім сидінням (водійським) працівниками поліції було виявлено та вилучено металевий предмет, який згідно з висновком експерта № 20 від 15.03.2016 є холодною зброєю, виробленою саморобним способом по типу кастетів ударно-дробильної дії.

Крім того, в ніч з 13.01.2016 на 14.01.2016, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за пропозицією останнього, на автомобілі «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , приїхали з м. Шостка Сумської області до корівника ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки Шосткинського району Сумської області. ОСОБА_7 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли до корівника, де, шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення вищезазначеного корівника, звідки таємно від оточуючих викрали телицю вагою 383 кг, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №1336 від 28.03.2016 року 3783 грн. 27 коп., що належить ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко», чим спричинили товариству матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Після чого забили телицю, м`ясо якої завантажили у вищезазначений автомобіль, на якому з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном та розпорядилися ним на власний розсуд.

В ніч з 03.02.2016 на 04.02.2016, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за пропозицією останнього, на автомобілі «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , з автомобільним причепом, р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , приїхали з м. Шостка Сумської області до корівника ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки Шосткинського району Сумської області. ОСОБА_7 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли до корівника, де шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення вищезазначеного корівника, звідки таємно від оточуючих викрали телицю вагою 327 кг, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №1336 від 28.03.2016 року 3220 грн. 23 коп., що належить ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко», чим спричинили товариству матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Після цього забили телицю, м`ясо якої завантажили у вищезазначений автомобільний причіп та на вищевказаному автомобілі з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном та розпорядилися ним на власний розсуд.

08.02.2016 близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за пропозицією останнього, на автомобілі «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , з автомобільним причепом, р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , приїхали з м. Шостка Сумської області до корівника ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки Шосткинського району Сумської області. ОСОБА_11 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли до корівника, де шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення вищезазначеного корівника, звідки таємно від оточуючих намагались викрасти телицю вагою 331 кг, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №1336 від 28.03.2016 року 3269 грн. 62 коп., що належить ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко», вивівши за територію корівника та виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як скоєння крадіжки було помічене сторожем, який став рухатись в їх напрямку, та розуміючи, що вони можуть бути затримані, покинувши викрадену телицю неподалік корівника, з місця вчинення злочину зникли та згодом були затримані працівниками поліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у інкримінованих злочинах, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_7 суду показав, що наприкінці 2015 року, перебуваючи в с. Собичево, де жила його баба, він зі свинцевих грузів рибальської сітки виготовив кастет, та переніс кастет до автомобіля і там зберігав з метою самооборони, оскільки він підробляв приватним візництвом, але жодного разу він його не застосовував. Крім того, показав, що вночі 14.01.2016р. він підвіз на автомобілі з м. Шостка Сумської області до корівника ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» в с. Клишки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких він знав, оскільки вони відбували з ним покарання. Після того як вони прибули на місце, вони домовились вчинити крадіжку з корівника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли до корівника, а він став їх чекати у машині. Після їх повернення, вони завантажили м`ясо на його автомобіль і поїхали. Пізніше ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запронували йому знов вчинити крадіжку, на що він погодився. Вечорі 03.02.2016 року вони приїхали до корівника ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» та викрали корову, а ОСОБА_7 чекав в машині. Вночі 08.02.2016 вони з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знов приїхали до того ж корівника, але на цей раз ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулися без корови та наказали йому швидше їхати і він поїхав по старій дорогі на сел. Вороніж Шосткинського району, були затримані співробітниками поліції.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчинених ним злочинів та щиро розкаюється у вчиненому. Крім того, вказав, що на вчинення крадіжок його спонукало скрутне фінансове становище, у якому він опинився після звільнення з місць позбавлення волі. Так, його мати померла за декілька місяців до його звільнення, батько почав зловживати спиртними напоями, а сестра перестала з ним спілкуватися і проживає з своєю родиною у м. Києві. Після звільнення його ніхто не підтримав, а на роботу влаштуватись він не зміг. Пояснив, що на даний час він заробляє на життя своєю працею, одружився, виховує трьох дітей.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, разом з тим звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у виготовленні та носінні кастету без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості і тяжким, їх характер та наслідки від вчинених злочинів. Також суд враховує дані про особу винного, який хоча раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вже після вчинення цих злочинів, з вересня 2016 року веде активне церковне життя, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою середнього віку, має професійну-технічну освіту, має постійне місце проживання, одружений, проживає разом з дружиною, її двома дітьми і має спільну дитину, які перебувають на його утриманні, хоча офіційно і непрацевлаштований, однак мав регулярні підробітки, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчинених злочинах, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 263 КК України наближене до мінімального за своїм розміром покарання у виді арешту в межах санкції відповідної частини вказаної статті КК України. Крім того, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, який після вчинення цих злочинів змінив спосіб життя на законослухняний, одружився, від шлюбу у нього народилась дитина, яку він утримує разом зі своєю дружиною та її двома дітьми, став заробляти на життя чесною працею, а також з огляду на наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, незначну роль обвинуваченого серед співучасників у вчиненні злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру, суд дійшов висновку про можливість на підставі ст. 69 КК України призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців, а за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість злочинів, що входять до сукупності, за правилами ст.70 КК України ОСОБА_7 , слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 7 місяців.

На думку суду, саме такий вид і розмір покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2010 року ОСОБА_7 засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.12.2015 звільнений умовно-достроково 11.12.2015 на невідбутий термін 2 місяці і 26 днів, та в період умовно-дострокового звільнення скоїв новий злочин, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яка була чинна на час вчинення цих злочинів та яка, виходячи з вимог ч. 2 ст. 4, 5 КК України щодо дії закону про кримінальну відповідальність у часі, підлягає застосуванню і в даному випадку, суд також вважає необхідним зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення 17.05.2017 року (день затримання на підставі ухвали слідчого судді від 10.12.2016р. для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 263 КК України у виді арешту на строк 3(три) місяці;

за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 7 (сім) місяців;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 7 (сім) місяців.

Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2010 року, остаточно визначивши йому до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 8 (вісім) місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у покарання день попереднього ув`язнення 17.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи № 20 в розмірі 527 грн. 76 коп.

Речові докази: пару взуття ОСОБА_12 - повернути власнику; навісні замки, дві мотузки, телицю Лебединської породи, два пакети з полімерного матеріалу з м`ясом та кістками, які передані за зберігання потерпілому, - залишити за ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1