У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000150

за апеляційною скаргою директора ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2018 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

представник апелянта ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2018 року клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000150 - задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0201, площею 2,23 га, власником якої є ОСОБА_8 , заборонивши Приватному підприємству Виробничо-комерційне підприємство Каро, ідентифікаційний код юридичної особи 20892727, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та будь-кому іншому розпоряджатися та користуватися нею до вирішення спору про повернення речового доказу в порядку ч. 12 ст. 100 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Директор ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно земельну ділянку.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро використовує земельну ділянку на законних підставах. 11.03.2006 р. між підприємством та попереднім власником ОСОБА_10 (матір`ю ОСОБА_8 ) укладено договір оренди земельних ділянок терміном на 7 років. 19.03.2008 р. між підприємством та попереднім власником ОСОБА_10 укладено додаткову угоду до договору оренди від 11.03.2006 р. На даний час власником земельної ділянки є ОСОБА_8 , який особисто отримав у 2017 році орендну плату за договором оренди.

Вважає, що накладення арешту на земельну ділянку не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, та просить врахувати, що земельна ділянка засіяна, та з огляду на пору року та вартість врожаю накладення арешту не може свідчити про розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0000150 від 04.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. 05.09.2018 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0201, площею 2,23 га, власником якої є ОСОБА_8 , заборонивши ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та будь-кому іншому розпоряджатися та користуватися нею до вирішення спору про повернення речового доказу в порядку ч. 12 ст. 100 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 04.05.2018 р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулася ОСОБА_11 із заявою про те, що ПП ВКП Каро з 2012 року по липень 2017 року, самовільно здійснює незаконний обробіток земельних ділянок, площею 4,33 га, розташованих в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району, з кадастровими номерами :02:000:0201 та :02:000:0295, належних ОСОБА_8 .

Слідчий зазначив про необхідність накладення арешту на земельну ділянку з метою збереження речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчий та прокурор довели необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на земельну ділянку, яка визнана речовим доказом та є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, представника ПП Виробничо-комерційне підприємства Каро на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження №0000150, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Врадіївський ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 від 04.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом незаконного обробітку ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро земельних ділянок, площею 4,33 га, розташованих в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району, з кадастровими номерами :02:000:0201 та :02:000:0295, належних ОСОБА_8 .

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону не враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 .05.2018 р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулася ОСОБА_11 із заявою про те, що ПП ВКП Каро з 2012 року по липень 2017 року, самовільно здійснює незаконний обробіток земельних ділянок, площею 4,33 га, розташованих в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району, з кадастровими номерами :02:000:0201 та :02:000:0295, належних ОСОБА_8 .

За вказаним фактом 04.05.2018 р. до ЄРДР за № 0000150 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Під час розгляду клопотання представник ПП ВКП Каро пояснила, що ПП використовує земельну ділянку на підставі діючого договору оренди землі, вказана земельна ділянка засіяна озимою пшеницею та у разі накладення арешту на останню ПП ВКП Каро понесе збитки.

Ці пояснення не спростовані стороною обвинувачення та їм не надана належна оцінка слідчим суддею при прийнятті рішення.

Висновок слідчого судді про те, що приблизно з 2012 року ПП ВКП Каро самовільно здійснює обробіток земельних ділянок, належних ОСОБА_8 ,. з кадастровими номерами :02:000:0201, площею 2,23 га, та :02:000:0295, площею 2,1 га, які розташовані на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, не достатньо з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ПП ВКП Каро на законних підставах використовував земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 11.03.2006 р. та додаткової угоди від 19.03.2008 р., укладені між ПП ВКП Каро та ОСОБА_10 матір`ю ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.03.2014 р., спірна земельна ділянка передана ОСОБА_10 в оренду ПП ВКП Каро на строк до 31.12.2020 року.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про отримання ОСОБА_8 від ПП ВКП Каро орендної плати 22.08.2017 р. в сумі 9000 грн та 8000 грн згідно договору оренди земельної ділянки від 11.03.2006 р., що фактично вказує на правомірність використання ПП зазначеної земельної ділянки.

Отже, слідчим суддею не звернуто уваги на невідповідність даних, зазначених в заяві ОСОБА_11 від 04.05.2018 р. про вчинений злочин, не з`ясовано повноваження особи, яка подала заяву про злочин, а також підстави для накладення арешту на земельну ділянку, яка фактично є об`єктом договору оренди.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу директора ПП Виробничо-комерційне підприємство Каро ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2018 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 , погодженого з прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , про арешт майна земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0201, площею 2,23 га, власником якої є ОСОБА_8 , та про заборону Приватному підприємству Виробничо-комерційне підприємство Каро, ідентифікаційний код юридичної особи 20892727, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та будь-кому іншому розпоряджатися та користуватися нею, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 04.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3