У Х В А Л А Справа № 620/418/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 року Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 13 травня 2018 року за № 0000086 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
До Зачепилівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль ГАЗ 5201 синього кольору, бензовоз, номер шасі НОМЕР_1 , без номерних знаків та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження сторонніми особами чи власниками.
В обґрунтування клопотання прокурор ОСОБА_3 посилається на те, що 12.05.2018 року до Зачепилівського відділення поліції надійшов рапорт начальника СРПП про те, що було зупинено автомобіль марки ГАЗ 5201, без реєстрації та з переобладнаним двигуном. Під час проведення огляду даного автомобіля встановлено, що на ньому відсутні номерні знаки, номер шассі НОМЕР_1 , а двигун переобладнаний на інший з номером НОМЕР_3 , який не відповідає реєстраційному талону.

Під час проведення огляду транспортного засобу слідчим виявлено та вилучено автомобіль ГАЗ 5201 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

13.05.2018 року слідчим внесені відомості до ЄРДР за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та розпочато досудове розслідування.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання, вказавши, що вилучений автомобіль є речовим доказом злочину, тому його арешт необхідний для проведення додаткового огляду, проведення авто технічної експертизи та інших слідчих дій, а також для збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Після пояснень директора ТОВ «Дружбокраянське» ОСОБА_5 слідчий вказав, що не заперечує проти накладення арешту у вигляді заборони використовувати та відчужувати спірний автомобіль.
В судовому засіданні директор ТОВ «Дружбокраянське» ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про арешт майна, зазначив, що дії господарства по експлуатації автомобіля носять виключно господарсько-правовий характер і не були направленими на вчинення злочину. ОСОБА_5 зазначив, що дійсно ТОВ «Дружбокраянське» було придбано автомобіль ГАЗ 5201 синього кольору, бензовоз, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , але документи на придбання були втрачені в жовтні 2016 року під час спроби рейдерського захоплення підприємства. На даний час ведеться робота по відновленню документів. Вказаний транспортний засіб було залучено під час весняно-польових робіт господарством для перевезення паливо-мастильних матеріалів, які під час затримки автомобіля також були вилучені в кількості 1538 л., дана кількість палива є значною для господарства та перешкоджає завершенню посівних робіт. ОСОБА_5 просить суд повернути даний автомобіль ТОВ «Дружбокраянське» для відповідального зберігання, зобов`язується ніяким чином не перешкоджати працівникам поліції в подальшому проводити всі необхідні слідчі дії.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вказав, що з 20 квітня 2018 року він працює водієм ТОВ «Дружбокраянське» на автомобілі ГАЗ 5201, б/н, який є бензовозом. 12.05.2018 року під час перевезення паливо-мастильних матеріалів був зупинений працівниками поліції у зв`язку з відсутністю номерних знаків на автомобілі, який після огляду було вилучено.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.131 КПК України одними з заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч.1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, в разі не застосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися таким майном, це може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину та результатом злочинної діяльності або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Майно, на яке необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Необхідність арешту транспортного засобу зумовлюється наявністю ризиків щодо приховання, пошкодження, знищення і відчуження речових доказів.
Тому суд приходить до висновку, що доцільно застосувати арешт майна у вигляді обмеження права його використання та відчуження, так як є підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, знищення, перетворення майна. Відповідно до досліджених в судовому засіданні документів законним володільцем вилученого автомобіля є ТОВ «Дружбокраянське» Зачепилівського району Харківської області
Накладення арешту у вигляді заборони відчуження вилученого автомобіля не стане перешкодою для здійснення господарської діяльності, оскільки такий вид заборони, застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту унеможливить виконання завдання кримінального провадження (ст.2 КПК України), для встановлення винних осіб, внаслідок того, що вилучений автомобіль може бути відчужений, спотворений чи знищений.
При цьому слідчим суддею враховано, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі припинення злочинної діяльності.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
В силу ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 13 травня 2018 року за № 0000086 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 5201 синього кольору, бензовоз, номер шассі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , без номерних знаків, у вигляді обмеження розпорядження майном, а саме: заборонити використовувати та відчужувати вищевказаний транспортний засіб.

Автомобіль ГАЗ 5201 синього кольору, бензовоз, номер шассі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , без номерних знаків та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повернути законному володільцю ТОВ «Дружбокраянське» Зачепилівського району Харківської області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1