Справа № 314/3143/18
Провадження № 1-в/314/1043/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, мешка за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 02.03.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
2) 17.06.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту. Звільнений 17.10.2013 року у зв`яку з закінченням терміну покарання.
3) 26.12.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
4) 29.05.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
По даній справі засуджений: 30.05.2016 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 22.09.2015 року по 30.06.2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 22.09.2015 року, кінець строку: 14.01.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення засудженого,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні покладався на думку суду.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» з 01.09.2017 року.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 , за час відбування покарання характеризується посередньо, вимоги режиму відбування покарання порушує, має 6 стягнень, останні 2 з яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. За весь час відбування покарання має лише одне заохочення. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, не залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, не бере участь у роботі у роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

12.09.2018