Справа № 274/1465/18
Провадження № 1-кс/0274/352/18

У Х В А Л А 24.05.2018 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В с т а н о в и в :
23.03.2018 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Відповідно до скарги ОСОБА_3 просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за її заявою від 14 березня 2018 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками Бердичівського ВП, зокрема слідчою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 , що мають ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України. Зобов"язати посадових осіб Бердичівського ВП внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 14 березня 2018 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками Бердичівського ВП, зокрема слідчою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 , що мають ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України, до ЄРДР.
Однак, в судовому засіданні 20.04.2018 року скаржник ОСОБА_3 відмовилась від задоволення вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності прокурора ОСОБА_5 , а також щодо зобов"язання внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України прокурором ОСОБА_5 , що мають ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України, до ЄРДР.
В судове засідання учасники судового процесу не з"явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися у встановленому законом порядку.
Від скаржника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, оскільки з об"єктивних незалежних від неї причин вона не може бути присутньою в судовому засіданні.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з"явились. Причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши заяву ОСОБА_3 про розгляд скарги без її участі, приходить до висновку про задоволення даної заяви та про можливість продовження слухання справи у відсутності скаржника.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Ознайомившись зі змістом скарги, доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як вбачається з копії заяви ОСОБА_3 , яка була адресована до Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 14.03.2018 року, вона просила прийняти та невідкладно зареєструвати її заяву про вчинення злочину до ЄРДР, видати документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію даної заяви про злочин та її реєстрацію про злочин; розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства, а також письмово повідомити про рух досудового розслідування вказаного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України ( а.с. 6-9).
Таким чином судом встановлено, що заяви про внесення відомостей до ЄРДР за статтями 364, 365, 367 КК України відносно посадових осіб Бердичівської місцевої прокуратури та Бердичівського ВП, зокрема прокурором ОСОБА_5 та слідчою ОСОБА_4 від ОСОБА_3 на адресу Бердичівського ВП не надходило.
Судом також встановлено, що зі змісту поданої скарги ОСОБА_3 не вбачається ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 367 КК України.
Стаття 364 ч. 1 КК України зазначає зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Таким чином, з об`єктивної сторони цей злочин може мати такі форми: 1) зловживання владою, що завдало істотної шкоди; 2) зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди.
З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною або змішаною формою вини.
Стаття 365 ч. 1 КК України зазначає перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
З об`єктивної сторони злочин може вчинятися у формі: 1) перевищення влади або 2) перевищення службових повноважень, які завдали істотної шкоди.
Злочинний характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди.
З суб`єктивної сторони розглядуваний злочин характеризується умисною формою вини.
Стаття 367 ч. 1 КК України зазначає службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.
З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.
Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
З суб"єктивної сторони даний злочин характеризується тим, що це єдиний злочин у сфері службової діяльності, який вчинюється тільки з необережності.
Також слідчий суддя звертає увагу, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Власні міркування та припущення заявниці щодо вчинення, на її думку, відносно неї злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України, не є підставою для реєстрації таких відомостей в ЄДРД.
Крім того, відповідно до вимог ст. 91 КПК України у заяві необхідно вказати також час, спосіб, місце та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які, як встанвлено слідчим суддею в судовому засіданні, скаржником не наведено.
Таким чином, чиним КК України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані , що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви чи повідомлення повинні вноситися до ЄРДР. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.
Слідчий суддя враховує те, що вимоги до змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що підлягає внесенню до ЄРДР, передбачені у ч. 5 ст. 214 КПК України та конкретизовані у підрозділі 2 Розділу 1 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17.02.2012 року № 69, зокрема: внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви, а заяви та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зміст яких відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства . Такі повідомлення відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України повинні містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з інших джерел. Положення частин 4, 5 ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння , яке містить склад злочину, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_3 від 14.03.2018 року не містить відомостей про кримінальні правопорушення за статтями 364, 365, 367 КК України (відсутні докази об`єктивної та суб`єктивної сторони вчинення зазначених злочинів, а також відсутні будь-які докази щодо вчинення зазначених кримінальних правопорушень слідчою ОСОБА_4 ).
Також слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що 14.03.2018 року ОСОБА_3 не подавалося жодної заяви до Бердичівського ВП про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364 ч. 1, 365 ч. 1 та 367 ч. 1 КК України відносно неї, як потерпілої сторони.
З матеріалів перевірки, наданих з Бердичівського ВП, вбачається, що заява ОСОБА_3 від 14.03.2018 року була зареєстрована в Журналі ЄО заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бердичівського ВП за № 2564 від 14.03.2018 року, для її розгляду згідно ЗУ "Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи із зверненням громадян і організації їх особистого прийому в системі МВС України" (а.с. 7).
Окрім того, згідно висновку інспектора СКЗ Бердичівського ВП від 17.03.2018 року подальшу перевірку за зверненням ОСОБА_3 припинено. Матеріали звернення направлено до Бердичівської місцевої прокуратури (а.с. 8).
Тобто, слідчий суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 не містить необхідних та достатніх відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, яка б підлягала реєстрації в ЄРДР, тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання Бердичівський ВП невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 14 березня 2018 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками Бердичівського ВП, зокрема слідчою ОСОБА_4 , що мають ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України, до ЄРДР немає. Дана вимога є безпідставною.
В своїх вимогах ОСОБА_3 просить суд також визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою про кримінальне правопорушення від 14 березня 2018 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України працівниками Бердичівського ВП, зокрема слідчою ОСОБА_4 , що мають ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України, до ЄРДР.
Однак дана вимога скаржниці спростовуються матеріалами скарги, з яких чітко вбачається, що всі заяви, клопотання та скарги, які надходять від ОСОБА_3 реєструються в канцелярії Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, відповіді надаються вчасно, відповідно до вимог КПК України. Так, зокрема, заява від 14.03.2018 року була зареєстрована в журналі ЄО за № 2564 від 14.03.2018 року, для її розгляду згідно ЗУ "Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи із зверненням громадян і організації їх особистого прийому в системі МВС України" (а.с. 7), про що ОСОБА_3 була повідомлена листом від 26.03.2018 року.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги, які заявлені в скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП у Житомирській області є необґрунтованими та безпідставними, отже у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, -
У х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1