1Справа № 335/6316/18 1-кс/335/5885/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка, Якимівського району Запорізької області, громадянину України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 від 17.05.2018 за ч. 4 ст. 189 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , з метою заволодінням чужим майном, а саме грошовими коштами у розмірі 100 000 доларів США, що належать ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, умисно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах вимагав грошові кошти у потерпілого за наступних обставин.

Так, на початку квітня 2018 року, більш точний час та дата слідством не встановлені, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, домовився про зустріч з ОСОБА_7 за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

Заздалегідь розподіливши між собою ролі, а саме: ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, повинні були вчиняти погрози спричинення насилля над ОСОБА_7 та його близькими родичами, знищення належного їм майна, з метою спонукання його до передачі вищезазначеної суми грошових коштів за неповідомлення працівникам правоохоронних органів та громадським активістам про, начебто наявний у нього зв`язок із терористичними організаціями, що діють на Сході України, а ОСОБА_4 представившись працівником СБУ повинен був вчиняти психологічний вплив на ОСОБА_7 , з метою спонукання вчинити дії щодо передачі грошових коштів вказаним особам на їх вимогу.

Продовжуючи звій злочинний намір, діючи з прямим умислом, з метою одержання чужого майна, 02.04.2018 приблизно о 00 год.20 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, одержав від ОСОБА_7 частину раніше вимагаємої суми в розмірі 22000 доларів США, що еквівалентно 578600 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.04.2018. При цьому ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами висловлювали погрози фізичного насильства над ОСОБА_7 та його близькими родичами, у разі невиконання їх вимог.

Через декілька днів, більш точний час та день органом розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій неправомірний злочинний умисел, з метою одержання чужого майна, ОСОБА_4 у невстановлений спосіб, виказав ОСОБА_7 вимогу про передачу йому, ОСОБА_8 та невстановленим особам ще 40000 доларів США за сприяння перед правоохоронними органами у захисті від притягнення до відповідальності за зв`язки із терористичними організаціями, що діють на Сході України, проте ОСОБА_7 , сприймаючи реально, виказані ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами погрози, не маючи вимагаємої суми, 03.05.2018 приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись біля супермаркету «Обжора» по просп. Богдана Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області, передав ОСОБА_4 30000 доларів США, що еквівалентно 784500 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.05.2018, а решту в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 261900 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.05.2018, передав ОСОБА_4 та ОСОБА_8 11.05.2018 приблизно о 8 год. 00 хв. за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, приблизно 14.05.2018, точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_7 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомив, що останній повинен передати йому ще 10000 доларів США. Проте ОСОБА_9 сказав ОСОБА_4 , що у нього немає таких грошових коштів, на що останній запропонував йому добровільно виконати свої вимоги та підтвердив реальність погроз щодо можливого фізичного насильства відносно ОСОБА_7 та його близьких родичів, у разі не виконання вимог про передачу грошових коштів.

05.06.2018 ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 приїхати до автозаправочного комплексу «ВОГ» розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, 78 для передачі раніше обумовленої суми грошових коштів. При цьому ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами висловлювали погрози фізичного насильства над ОСОБА_7 та його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна у разі невиконання їх вимог.

Сприймаючи зазначені погрози насильства над собою та близькими родичами, а також знищення їхнього майна, ОСОБА_7 погодився на незаконні вимоги ОСОБА_4 щодо передачі грошей.

Виконуючи злочинні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб, 06.06.2018, приблизно о 20 год. 40 хв. знаходячись в салоні автомобілю «DAEWOO Lanos» р/н. НОМЕР_1 на території автозаправочного комплексу «ВОГ», розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, просп.Богдана Хмельницького, 78, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, у черговий раз висловлювати погрози фізичного насильства відносно ОСОБА_7 та його близькими родичами, якщо не будуть виконані їх вимоги щодо передачі раніше обумовленого розміру грошових коштів. Після цього, сприймаючи вказані погрози реально, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, що еквівалентно 209200 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.06.2018.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами одержали від ОСОБА_7 грошові кошти, які належали останньому, в особливо великих розмірах на загальну суму 70000 доларів США, що еквівалентно 1834200 грн., згідно офіційного курсу НБУ.

ОСОБА_4 06.06.2018 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вимагання.

07.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.06.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 04.08.2018 року включно.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, попередньо суду надано письмові заперечення. ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 від 17.05.2018 за ч. 4 ст. 189 КК України.

07.06.2018 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000190 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.06.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 04.08.2018 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 30.07.2018 року строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 17.05.2018 продовжено до 06.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме є об`єктивна необхідність у отримані та долучені усіх матеріалів виконаних доручень; встановленні усіх осіб причетних до вчинення злочину; отриманні ухвал Апеляційного суду Запорізької області про проведення негласних слідчих дій; розсекреченні результатів негласних слідчих дій; долучені висновків призначених експертиз; наданні оцінки зібраним доказам в їх сукупності; підготовленні в остаточному варіанті та повідомленні про підозру підозрюваним; виконанні вимог ст.290 КПК України; складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те що він має на утриманні малолітню дитину, одружений, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації,

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеню участі підозрюваного у його вчиненні, а також доказів та обставин, на які посилається прокурор у клопотанні та у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 189 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину.

Доводи сторони захисту в частині недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки питання наявності зазначених ризиків, було встановлено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.09.2018 року. У зв`язку з чим клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу до 4-ох місців слід задовольнити частково.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 28.09.2018 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1