Справа № 694/1612/18
провадження № 1-кс/694/584/18
УХВАЛА

про арешт майна

02.11.2018 року м. Звенигородка Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001399, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до суду, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_4 .
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Звенигородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001399 від 26.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Так встановлено, що до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява про злочин ОСОБА_5 , про те, що в діях працівників Будищенської сільської ради вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001399 від 26.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є родичкою ОСОБА_7 .

У ході оформлення спадкових прав, представником ОСОБА_7 ОСОБА_5 було встановлено, що від імені ОСОБА_6 працівниками Будищенської сільської ради 03.01.2017 було посвідчено заповіт на користь іншої особи.

У зв`язку з цим є підстави вважати, що заповіт ОСОБА_6 є фіктивним, а квартира перейшла у власність іншій особі шахрайським шляхом.

Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_1 23.11.2017 об 11:09:06 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017 накладено обтяження у вигляді арешту. Власником вказаної квартири на даний час є ОСОБА_4 .

На даний час є підстави вважати, що із вказаної квартири може бути знятий арешт та вона буде відчужена.

На підставі вищевикладеного, з метою належного зберігання речових доказів, з метою недопущення їх відчуження, необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задоволити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області,а також була направлена судова повістка рекомендованим листом з повідомленням.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ Звенигородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального №0001399 від 26.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Так встановлено, що до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява про злочин ОСОБА_5 , про те, що в діях працівників Будищенської сільської ради вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001399 від 26.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є родичкою ОСОБА_7 .

У ході оформлення спадкових прав, представником ОСОБА_7 ОСОБА_5 було встановлено, що від імені ОСОБА_6 працівниками Будищенської сільської ради 03.01.2017 було посвідчено заповіт на користь іншої особи.

Відомості до Спадкового реєстру про посвідчення даного заповіту внесені Черкаською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» уже після факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15.13.

Крім цього, на підставі листа Будищенської сільської ради № 130 від 17.10.2017 заповіт відредаговано виправлено РНОКПП заповідача з № НОМЕР_1 на №.

ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_6 заповіт не складала та не посвідчувала у Будищенській сільській раді Звенигородського району, оскільки вона проживала у м. Черкаси, на той час їй було уже 93 роки і з квартири вона не виходила.

В ході досудового розслідування допитані в якості свідків сусіди ОСОБА_6 , мешканці м. Черкаси, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які зазначили, що ОСОБА_6 на приблизно протягом останніх п`яти років перед смертю потребувала сторонньої допомоги, що вони й робили, та зовсім не виходила зі своєї квартири. Крім того, її також доглядала її родичка (золовка ОСОБА_7 сестра першого чоловіка ОСОБА_6 ). Свідки стверджують, що в день складання заповіту, 03.01.2017, ОСОБА_6 була дома та нікуди не виходила і ніхто її нікуди не возив, а тому заповіт вона підписати не могла. Особу, яка успадкувала квартиру ОСОБА_6 вони не знають і ніколи не бачили.

Також допитана в якості свідка заявниця у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка підтвердила покази свідків (сусідів), а також повідомила, що її мама ОСОБА_7 приблизно з 1947 року постійно мала добрі родинні відносини із ОСОБА_6 . З 1987 року, коли син ОСОБА_6 став інвалідом І групи, її мама постійно їм допомагала, а коли у ОСОБА_6 стан здоров`я почав значно погіршуватись, вона її постійно доглядала. Особу, яка успадкувала квартиру ОСОБА_6 вона не знає і ніколи не бачила. Стверджує, що ОСОБА_6 цього зробити не могла, оскільки у неї були проблеми із психічним здоров`ям та вона взагалі боялась будь-де ставити свій підпис.

У зв`язку з цим є підстави вважати, що заповіт ОСОБА_6 є фіктивним, а квартира перейшла у власність іншій особі шахрайським шляхом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діє у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, яка гарантує дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

збереження речових доказів;

спеціальної конфіскації;

конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_1 23.11.2017 об 11:09:06 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017 накладено обтяження у вигляді арешту. Власником вказаної квартири на даний час є ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Надаючи оцінку доводам клопотання зауважую, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як передбачено ч.10 ст. 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На даний час є підстави вважати, що із вказаної квартири може бути знятий арешт та вона буде відчужена.
На підставі вищевикладеного, з метою належного зберігання речових доказів, з метою недопущення їх відчуження, необхідно накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Відтак, виходячи з розумності і співрозмірності обмеження права власності на підставі вище викладених обставин, та наслідки арешту майна для підозрюваного, або ж третіх осіб слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст.98,167,169,170-174, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -
ухвалив:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_4 .

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору, слідчому, власнику майна.

Виконання ухвали покласти на Звенигородський ВП ГУ НПУ в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Звенигородську місцеву прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1