Справа № 755/1925/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0000650 від 18 січня 2018 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25.12.2006 року Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 24.08.2009 року Ногатінським районним судом м.Москва за ч. 3 ст. 30, п. 1 ст. 228, ч. 3 ст. 30, п. 1 ч. 2 ст. 228 п. «Б», ч. 1 ст. 28, 69 КК Росії, до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяці, покарання приведено у відповідність з законодавством України 21.01.2013 року Печерським районним судом м.Києва, остаточно призначене покарання по ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
- 27.01.2014 року Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ногатінського районного суду м.Москва, остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;
- 21.05.2018 року Шевченківським районним судом м.Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. (штраф сплачено);
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 року, близько 19 години 45 хвилин, рухаючись в маршрутному таксі №476, яке під`їжджало до зупинки «Станція швидкісного трамваю генерала Ватутіна», яка розташована за адресою: м.Київ, пр. Ватутіна, 2, перебуваючи в салоні вказаного маршрутного таксі, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись великим скупченням людей в салоні маршрутного таксі та неуважністю потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав належний їй мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3500,00 грн., в якому знаходились сім картки операторів мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_3 , вартістю 30,00 грн., «Київстар» № НОМЕР_4 , вартістю 30,00 грн., який знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 200,00 грн, загальною вартістю 3760,00 грн. В подальшому, розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд. Умисними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдана шкода на загальну суму 3760,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що 18.01.2018 року, близько 19 години 45 хвилин, рухаючись в маршрутному таксі №476, яке під`їжджало до зупинки «Станція швидкісного трамваю генерала Ватутіна», яка розташована за адресою: м.Київ, пр. Ватутіна, 2, перебуваючи в салоні вказаного маршрутного таксі, впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись великим скупченням людей в салоні маршрутного таксі та неуважністю потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав належний їй мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y32», в подальшому, розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.
Свою вину ОСОБА_5 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що злочини вчинив лише через скрутне матеріальне становище, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з переліком, кількістю та вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював.
Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, даних протоколу огляду речей, довідки про вартість майна яким намагався заволодіти ОСОБА_5 , в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Винність ОСОБА_5 який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілому повернуто.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи, що ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, майно повернене потерпілій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3500,00 грн., в якому знаходились сім картки операторів мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_3 , вартістю 30,00 грн., «Київстар» № НОМЕР_4 , вартістю 30,00 грн., який знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 200,00 грн, загальною вартістю 3760,00 грн. передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути їй за належністю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у виді домашнього арешту продовженню не підлягає, оскільки строк його дії сплинув 18 березня 2018 року.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y3», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3500,00 грн., в якому знаходились сім картки операторів мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_3 , вартістю 30,00 грн., «Київстар» № НОМЕР_4 , вартістю 30,00 грн., який знаходився у силіконовому чохлі, вартістю 200,00 грн, загальною вартістю 3760,00 грн. передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути їй за належністю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: