У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2018 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Франківського відділу поліції м. Львова ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 16.05.2018 року, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 подала в суд скаргу на старшого слідчого Франківського відділу поліції м. Львова ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 16.05.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003973 від 26.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав, що остання винесена з порушенням норм як матеріального так і процесуального права. Слідчим не з`ясовано, що йому завдано було злочином шкоду. При цьому, слідчим є помилковим твердження про відсутність у складі злочину такого учасника кримінального провадження як потерпілим. На його думку, будь-яке рішення посадової особи, в тому числі постанова слідчого, що ґрунтується на мотивах, які суперечать способу мислення людини розумної, не можна вважати таким, що приймалось у спосіб, який передбачено Конституцією чи законами України. Просить скаргу задоволити.

В судове засідання скаржник повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, однак в скарзі просив скаргу розглядати без його участі, а тому вважаю за можливе скаргу розглядати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та пояснив, що постанова слідчої ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 16.05.2018 року відповідає вимогам чинного законодавства, є законною та обґрунтованою. Тому просить відмовити в задоволенні скарги.

Слідча в судове засідання не з`явилася, хоча належно повідомлена про день, час та місце слухання скарги, а відповідно до ст.306 ч.3 КПК України, вважаю за можливе скаргу розглядати у її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2015 року СВ Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області розпочате досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

07.05.2018 року до старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_4 , з заявою про визнання потерпілим та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції Головного управління поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 16.05.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_4 про визнання його потерпілим та ознайомлення з матеріалами по кримінальному провадженні №0003973 від 26.12.2015 року.

Право на звернення з відповідною скаргою щодо відмови у визнанні потерпілим передбачено у п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, зазначена норма стосується випадків, коли особа не була заявником і не стала потерпілим за правилами ч.2 ст.55 КПК України, тобто з моменту подання заяви щодо вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Частиною 5 ст.55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подається особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Необхідною умовою для визнання потерпілим є факт заподіяння шкоди саме кримінальним правопорушенням, у даному випадку передбаченого ч.1 ст.382 КК України, скоєння якого відносно ОСОБА_4 досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0003973 від 26.12.2015 року не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також виходячи із заяви ОСОБА_4 від 07.05.2018 року, в такій не вказано завданої кримінальним правопорушенням йому будь-якої шкоди, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК України.

Крім цього, в ході досудового розслідування у слідчого також не було підстав для надання ОСОБА_4 ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, оскільки не було визнано скаржника потерпілим.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесеною врахування вимог КПК України, а відтак в задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити..

Керуючись ст.ст.55, 303, 306, 307 КПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Франківського відділу поліції м. Львова ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про відмову в задоволені клопотання від 16.05.2018 року - відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1