Провадження №1-кп/127/81/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162по обвинуваченню

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, військовослужбовець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2015 року наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_10 № 203 від 20.05.2015 підполковника ОСОБА_11 призначено на посаду начальника відділення оперативного маскування та ведення в оману оперативного управління штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , та він є військовою службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків.

Згідно вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги підполковник ОСОБА_12 зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, дотримуватись зазначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу один до одного, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, тощо.

17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України № 303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.

15.01.2015, начальник відділення оперативного маскування та ведення в оману оперативного управління штабу командування ПС ЗС України підполковник ОСОБА_12 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 9 від 15.01.2015, вибув у службове відрядження (посвідчення про відрядження № НОМЕР_3 , видане підполковнику ОСОБА_13 ) до штабу АТО (м. Краматорськ Донецької області). Термін закінчення відрядження визначено в наказі: «до окремого розпорядження».

10.04.2015 ОСОБА_12 вибув із штабу АТО ( АДРЕСА_2 ), залишивши зону проведення антитерористичної операції (далі - АТО), поїздом наступним маршрутом: м. Краматорськ - м. Київ - м. Вінниця.

11.04.2015 ОСОБА_12 прибув до м. Вінниці та направився в розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).

Однак бажаючи незаконно збагатитись за рахунок держави, з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем, підполковник ОСОБА_12 вирішив стати на злочинний шлях та шляхом шахрайства, а саме внесення недостовірної інформації до службових документів ввів в оману керівництво військової частини НОМЕР_2 та фінансовий орган військової частини НОМЕР_4 про період свого перебування у відрядженні в зоні проведення АТО.

Відповідно до примітки № 73 штату № 2/279, технічне, тилове та фінансове забезпечення військових частин НОМЕР_5 та НОМЕР_2 , покладено на військову частину НОМЕР_4 .

З вищевказаною метою підполковник ОСОБА_12 приховав від керівництва військової частини НОМЕР_2 факт прибуття з службового відрядження 11.04.2015 та в період з 11.04.2015 по 17.04.2015 власноручно виготовив рапорт, який є офіційним документом, передбаченим пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16 вересня 2013 року, до якого вніс недостовірні відомості про повернення з відрядження 17.04.2015, після чого даний рапорт здав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_5 .

Крім того в квітні 2015 року підполковник ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що він прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 11.04.2015, однак бажаючи додатково отримати як військовослужбовець, який приймав участь в АТО, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 11.04.2015 по 17.04.2015, подав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_5 посвідчення про відрядження № 41 від 14.01.2015, яке є офіційним документом, передбаченим пунктом 2.10.8.3 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16 вересня 2013 року, до якого було внесено недостовірні відомості про прибуття ОСОБА_11 з відрядження 17.04.2015.

На підставі поданих ОСОБА_14 вищевказаних документів, які містили недостовірні відомості про повернення ним з відрядження 12.04.2015, було видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 генерал-майора ОСОБА_15 №83 від 30.04.2015, в пункті 30 якого було зазначено: відповідно до пункту №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158, нижче пойменованому особовому складу виплатити грошову винагороду за період 2015 року, який бере (брав) безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме підполковнику ОСОБА_13 , який було подано до фінансового управління військової частини НОМЕР_4 для нарахування зазначених у наказі коштів.

В травні 2015 року начальником фінансового відділу військової частини НОМЕР_4 підполковнику ОСОБА_13 було нараховано надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 11.04.2015 по 17.04.2015 в сумі 3302,52 грн. з яких зайво нараховано даної надбавки за період з 12.04.2015 по 16.04.2015 в сумі 1466,40 грн.

Таким чином, начальник відділення оперативного маскування та ведення в оману оперативного управління штабу командування ПС ЗС України підполковник ОСОБА_12 в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги, з корисливих мотивів, в умовах особливого періоду, шляхом шахрайства, а саме виготовлення та подачі рапорту з недостовірними даними про повернення з відрядження 12.04.2015 та посвідчення про відрядження №743 від 01.04.2015, заволодів надбавкою за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 12.04.2015 по 16.04.2015 в сумі 1466,40 грн.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні даних злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчинені злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що перебуваючи на посаді начальника відділення оперативного маскування та ведення в оману оперативного управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України 15.01.2015, вибув у службове відрядження до штабу АТО ( АДРЕСА_2 ). 10.04.2015 вибув із штабу АТО та 11.04.2015 прибув до м. Вінниці та направився в розташування військової частини НОМЕР_2 . Однак він приховав факт прибуття з службового відрядження 11.04.2015 та в період з 11.04.2015 по 17.04.2015 виготовив рапорт, до якого вніс недостовірні відомості про повернення з відрядження 17.04.2015, після чого даний рапорт здав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_5 . Крім того в квітні 2015 року, він подав до адміністративного відділу адміністративного управління військової частини НОМЕР_5 посвідчення про відрядження № 41 від 14.01.2015, до якого було внесено відомості про його прибуття з відрядження 17.04.2015. В результаті таких дій він на свій картковий рахунок отримав кошти за перебування у відрядженні у період, який був більший ніж фактичне перебування у відрядженні. Також зазначив, що він шкодує про скоєне та повністю відшкодував завдану шкоду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 410 КК України заволодіння іншого військового майна шляхом шахрайства, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні судом були досліджені характеризуючі дані на ОСОБА_7 , а саме:
- довідка з КЗ ВОНД «Соціотерепія», відповідно до якої ОСОБА_7 на наркологічному диспансерному обліку в даній установі не перебуває (а.крим.пров. 171).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, є учасником бойових дій.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.крим.пров. 166), приймає до уваги його вік, стан здоров`я (а.крим.пров. 165), сімейні обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває неповнолітня дітина (а.крим.пров. 167-168), враховує те, що ОСОБА_7 являється учасником бойових дій, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального Кодексу. Обвинувачений винуватість визнав повністю, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані збитки та являється учасником бойових дій.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити із застосуванням положень ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі у виді штрафу та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області економічної експертизи № 30 від 22.06.2016 та почеркознавчої експертизи № 381-П від 05.10.2015 покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 65, 69, 70, 366, 410 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3740 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3740 гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь держави, процесуальні витрати за проведення НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області економічної експертизи № 30 від 22.06.2016 та почеркознавчої експертизи № 381-П від 05.10.2015 в сумі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) грн. 40 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя-доповідач

Судді