Справа № 359/4854/18
Провадження № 1-кс/359/1410/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Можари Овруцького району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимому, одруженому, має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , за згодо прокурора Бориспільської місцевої прокуратури, звернувся із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2018 приблизно о 22 годині 10 хвилин, в темний період доби, на освітленій міським електроосвітленням дорозі, водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «BA3-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю близько 100 км/год. в правій смузі руху автодороги по вулиці Київський Шлях, напроти будинку № 63 в місті Бориспіль Київської області, в напрямку міста Харків.
Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі, водій ОСОБА_3 , проявляючи злочинну недбалість, не врахувавши дорожню обстановку, перевищуючи дозволену в населеному пункті швидкість руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку № 63 по вул. Київський Шлях в місті Бориспіль Київської області, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинив керований ним автомобіль «BA3-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, порушуючи тим самим п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), допустив наїзд на жінку-пішохода віком близько 50-60 років, яка переходила дорогу по вказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в Бориспільській ЦРЛ.
Порушення ОСОБА_3 п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті потерпілої.
Крім цього, в порушення п. 2.10 ПДР ОСОБА_3 , не зупиняючи керований ним автомобіль «BA3-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця дорожньо-транспортної пригоди зник в невідомому напрямку, повернувшись лише через певний проміжок часу.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 , в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 , будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за вчинення інкримінованого йому злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, з подальшим залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди і зникненням в невідомому напрямку, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість та суспільних резонанс інкримінованого йому злочину, наслідки у вигляді загибелі людини, може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 .
Застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину та суспільний резонанс, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього у відповідності до вимог ст. 194 КПК України обов`язків.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, із письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Враховуючи, що вказаний злочин спричинив загибель людини, до підозрюваного можливо не застосовувати запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе повністю запобігти встановленим в ході досудового розслідування ризикам, враховуючи тяжкість злочину та суспільний резонанс, наслідки у вигляді загибелі людини, вчинення його в стані алкогольного сп`яніння, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і зникнення його в невідомому напрямку. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді тримання під вартою від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до 3 років чи без такого, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що вину визнає, має намір відшкодувати сім`ї загиблої завдану шкоду. Також зазначив, що наміру ухилятись від органів досудового розслідування та суду він не має.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на особу самого підозрюваного, який вину у вчиненні вказаного правопорушення визнає повністю, має намір відшкодувати родині загиблої завдану шкоду. На його утриманні знаходиться малолітня особа. Наміру переховуватися від органу досудового розслідування або суду чи впливати на свідків він не має.
Заслухавши слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, вважаю за необхідне клопотання задовольнити частково.

З наданих до суду матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Можливість вчинення кримінального правопорушення та причетності підозрюваного до його вчинення підтверджується доказами, які досліджені судом.

Так, підозра ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях (поблизу будинку №63), в ході якого зафіксована обстановка на місці злочину; довідкою Бориспільської ЦРЛ про тілесні ушкодження потерпілої; протоколом огляду трупа потерпілої; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 .
Таким чином, на думку слідчого судді досудовим слідством зібрано достатньо доказів для оголошення підозри ОСОБА_3 та звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до 3 років чи без такого.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, проживає в Бориспільському районі, має намір відшкодувати родині загиблої завдані збитки. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю. Наміру ухилятися від органів досудового розслідування чи суду не має.

З урахуванням наведеного, суддя вважає недостатніми ризиками, визначеними ст. 177 КПК України, оголошені прокурором в судовому засіданні у вигляді уникнення ним відповідальності, намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

Крім того в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення переховувався від органів досудового розслідування, оскільки на момент приїзду працівників поліції на місце події він там вже знаходився, та як зазначив у судовому засіданні підозрюваний, він також телефонував на лінію «102».

На думку слідчого судді наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може бути обрано інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, з урахуванням вчиненого ним, відношення останнього до скоєного, наміру відшкодувати завдані збитки, наявності на утриманні малолітньої дитини.

Доказів тому, що останній буде переховуватися від органів досудового слідства або суду, зважаючи на те, що вчинив кримінальне правопорушення, та переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість вчиненого ним, не є достатніми для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Зважаючи на особу підозрюваного, тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , слідчим суддею не вбачається підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки суду не надано доказів, а прокурором не доведено, що застосування більш м`яких заходів не буде достатнім.

Указане свідчить про відсутність підстав для застосування положень ч.2 ст. 183 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і повинен застосовуватись лише у виключних випадках.
При вирішенні клопотання слідчого, суддею також враховані інші обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Крім того, на думку слідчого судді, прокурором, в порядку п.3 ч.1 ст. 183 КПК України, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

З урахуванням викладеного слідчим та прокурором не доведено наявність підстав, визначених ч.1 ст. 194 КПК України для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

З цього приводу є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст. ст.176, 177, 183, 193, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити залишати житло без дозволу слідчого, що проводить розслідування вказаного кримінального провадження з 21 години до 7 години.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого за першою вимогою; не відлучатись за межі Бориспільського району де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду; не відвідувати місця, де продаються алкогольні напої на розлив; утримуватись від спілкування зі свідками; докласти зусиль до пошуку роботи.

Строк дії ухвали не може перевищувати 60 днів з дня її постановлення і діє до 17 серпня 2018 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Бориспільського ВП ГУ НП МВС України в Київській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а захисником та особою, яка перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали, безпосередньо до апеляційного суду Київської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1