Номер провадження 11-кп/775/602/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2018 року відносно нього,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світлодарськ, м. Дебальцеве Донецької області, громадянина України, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2

визнано винуватим та засуджено за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Стягнуто 2966, 10 грн. судових витрат. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений, в період з 14 січня по 27 серпня 2017 року, у нічний час доби, після 22:00, перебуваючи у смт. Луганське Бахмутського району Донецької області, діючи умисно, повторно, з метою таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з проникненням у домоволодіння та інші приміщення, що розташовані по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , вчинив ряд крадіжок металевих виробів, бензо та електроінструменту, на загальну суму 12904,10 грн., чим завдав потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Крім того, 16 квітня 2017 року, приблизно о 22:00, діючи умисно, з метою таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з території домоволодіння АДРЕСА_5 та інших приміщень цього домоволодіння металеві вироби, бензо та електроінструмент на загальну суму 4019,27, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також, 27 серпня 2018 року, приблизно о 22:10, перебуваючи в гаражі по АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, взяв на полиці в гаражі ключі від мопеду, після чого підійшов до мопеду, взяв правою рукою за кермо, а лівою за багажне відділення даного мопеду, трохи підняв його, зняв з підніжки та поставив мопед на колеса, після чого, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою власної сили відкотив даний мопед за огорожу вказаного будинку, тим самим незаконно заволодів вищезазначеним транспортним засобом та завівши його з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 2550 гривень 00 копійок.

На вказане рішення обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 75 КК України. Вважає, що суд не в повному обсязі врахував обставини, що пом`якшують покарання. Активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття та відшкодування матеріальної шкоди є підставою для застосування відносно нього вимог ст. 69 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням. Його поведінка після вчинення злочинів свідчить про можливість виправлення без ізоляції від суспільства. Зазначає, що вчиняв злочини через збіг особистих та сімейних обставин, а саме відсутність роботи та коштів. На даний час працевлаштувався. За місцем роботи та мешкання характеризується позитивно.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції в достатній мірі не врахував життєві обставини ОСОБА_6 та думку потерпілих, в зв`язку з чим, вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КК України.

Як встановлено з матеріалів провадження, на даний час обвинувачений працевлаштувався, відшкодував завдану своєю злочинною діяльністю шкоду, жодних кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняє. За місцем роботи характеризується позитивно. Трудовий колектив у складі 39 осіб надав суду прохання, в якому просить у суду поблажливого ставлення до обвинуваченого, мотивуючи свою заяву високими моральними якостями ОСОБА_6 та його бездоганним ставленням до праці. На думку потерпілих не має необхідності в призначенні суворого покарання, оскільки він повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду.

Таким чином, поведінка ОСОБА_6 після вчинення кримінальних правопорушень підтверджує його версію про те, що злочини він вчиняв через збіг тяжких особистих та сімейних обставин, які виникли внаслідок відсутності в нього законного джерела доходу, що зумовило неможливість утримання сім`ї, в якій обвинувачений фактично виконує обов`язки батька та чоловіка.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_6 фактично мешкає в смт. Луганське, тобто фактично на лінії зіткнення, де дійсно на даний час, в зв`язку з проведенням бойових дій багато підприємств припинили свою діяльність, що негативно вплинуло на можливість працевлаштування громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України враховує зазначені обставини, як такі що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Крім того, надані ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового провадження правдиві показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень свідчать про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, також є підставою для пом`якшення покарання.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та з огляду на відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, колегія суддів вважає за можливе призначити йому покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України.

Разом з тим, кількість епізодів злочинної діяльності свідчать про необхідність призначення обвинуваченому реальної міри покарання, оскільки лише в умовах ізоляції від суспільства буде досягнуто мету покарання, визначену вимогами ст. 50 КК України, а тому колегія суддів вважає неможливим його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 408 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 ( трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням вимог ст. 69 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді