Справа № 199/4871/18
УХВАЛА

06.07.2018

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0001302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Кузнецовськ Рівненської області,

громадянин України,

місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий:

- 27.03.2014 Апостолівським районним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

- 22.02.2018 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі; згідно ч.1 ст.71 КК України до покарання приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

- 26.02.2018 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання

працює неофіційно фасувальником продуктів харчування,

має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

Згідно з клопотанням досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 04 липня 2018 р. близько 20:00 год. знаходився біля будинку №11по вул. Любарського у м. Дніпро, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Samsung», та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, реалізуючи який, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого ОСОБА_6 і перебуваючи у безпосередній близькості попереду потерпілого умисно, відкрито, з корисливих мотивів, своєю правою рукою вихопив з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 1000 грн. Після цього ОСОБА_3 зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.
05.07.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний просив в рахувати, що він працює та має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина померла.

Розглянув клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за №0001302 від 05.07.2018 внесено відомості про те, що 04.07.2018 до АНД ВП із заявою звернувся гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 , в якій росить прийняти заходи до ОСОБА_3 , раніше судимого за вчинення корисливого злочину, який 04.07.2018 близько 20.00 год. біля будинку за місцем мешкання заявника відрито заволодів його мобільним телефоном, чим спричинив майновий збиток (ЖЄО №22053).

05.07.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, вважаю, що клопотання та долучені до нього документи доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання та додані до нього документи свідчать про існування ризиків, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. У Рекомендації підкреслюється, що з погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань. Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи викладене, вважаю, що клопотання та долучені до нього матеріали, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 ККУкраїни, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення безумовного виконання обов`язків підозрюваним покладених на нього у зв`язку із застосуванням домашнього арешту обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати як виконання обов`язку та засіб здійснення контролю за підозрюваним електронний засіб контролю, який підозрюваному носити на весь час домашнього арешту.
Разом з тим, задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя погоджується із слушністю доводів підозрюваного про необхідність врахування проміжку часу дії домашнього арешту того, що підозрюваний працює (фасувальник продуктів харчування, має на утриманні неповнолітнього сина), тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, ч. 4 ст. 194, ст.ст. 195, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0001302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на строк до 20.00 год.01.09.2018.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21:00 год. до 07:00 год. строком до 20.00 год.01.09.2018.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду.

Застосувати як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,електронний засіб контролю, який підозрюваному носити на весь час домашнього арешту.

По закінченню встановленого строку дії домашнього арешту та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування електронного засобу контролю припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України.

Ухвала набирає чинності негайно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1