Дата документу 05.09.2018
Справа № 335/7560/17
Провадження № 1-кп/334/258/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Запоріжжя Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002008 від 31 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Даракерт, Масіського району, Вірменії, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, маючої середню освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 маючи умисел спрямований на незаконне розповсюдження графічних зображень порнографічного характеру, в порушені ст.1 «Закону України «Про захист суспільної моралі», згідно якого порнографія - це вульгарно-натуралістична, цинічна, непристойна фіксація статевих актів, самоцільна, спеціальна демонстрація геніталій, антиетичних сцен статевого характеру, сексуальних збочень, зарисовок з натури, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи негідні інстинкти, діючи умисно, з корисливих мотивів, 18 лютого 2017 року, приблизно о 19 годині 44 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись своїм ноутбуком, який був підключений до всесвітньої мережі «Інтернет», розповсюдила через заздалегідь зареєстровану електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , відео файл у кількості 1 шт., який згідно висновку експерта №123 від 04 квітня 2017року містить інформацію порнографічного характеру, за що від ОСОБА_7 , на свою на платіжну карту № НОМЕР_1 отримала грошову винагороду в сумі 150 гривень.

Вона же, 05 березня 2017 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на незаконне розповсюдження графічних зображень порнографічного характеру, в порушені ст.1 «Закону України «Про захист суспільної моралі», згідно якого порнографія - це вульгарно-натуралістична, цинічна, непристойна фіксація статевих актів, самоцільна, спеціальна демонстрація геніталій, антиетичних сцен статевого характеру, сексуальних збочень, зарисовок з натури, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи негідні інстинкти, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись своїм ноутбуком, який був підключений до всесвітньої мережі «Інтернет», розповсюдила через заздалегідь зареєстровану електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , відео файли у

кількості 3 шт., які згідно висновку експерта №123 від 04 квітня 2017 року містять інформацію порнографічного характеру, за що від ОСОБА_7 , на свою на платіжну карту № НОМЕР_1 отримала грошову винагороду в сумі 150 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодилась на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до неї сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , надані нею під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.301 КК України як збут відеопродукції порнографічного характеру; за ч.3 ст. 301 КК України, як збут відеопродукції порнографічного характеру, вчинені повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, в ході судового слідства не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка провину свою визнала повністю, в скоєному розкаялась, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в

максимальних межах санкції ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України, що буде необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.55 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою особи, що вчинила злочин, або із заняттям нею певною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , перебуваючи у власному будинку та використовуючи власний ноутбук, який був підключений до всесвітньої мережі «Інтернет», розповсюдила через заздалегідь зареєстровану електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , відео файли які містять інформацію порнографічного характеру. Тобто, злочин було вчинено без використання обвинуваченою своєї посади та вона не була пов`язана безпосередньо з її професійною діяльністю як адміністратора баз даних.

За таких обставин додаткове покарання у вигляді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням кіно- та відеопродукції і комп`ютерних програм, що передбачене санкцією ч.3 ст. 301 КК України не підлягає призначенню.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання їй підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винної та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393 КПК України, ст.ст. 50, 51, 60, 65-67, 301 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.301 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі,

- за ч.3 ст.301 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням кіно- та відеопродукції і комп`ютерних програм.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з розповсюдженням кіно- та відеопродукції і комп`ютерних програм.

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- банківська картка НОМЕР_1 , мобільний телефон Nokia 1200 imei: НОМЕР_2 з Sim-картою НОМЕР_3 , мобільний телефон Samsung LaFleur НОМЕР_4 з Sim-картою НОМЕР_5 , картко-тримачі НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , флеш-накопичувач Арасег та один аркуш з чорновими записами А-4, які по даному

кримінальному провадженню визнано речовими доказами та відповідно до гарантійної розписки перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 залишити законному власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1