Справа № 444/261/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/385/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 286 ч.1 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0001197 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 14.03.2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, проживаючого в АДРЕСА_1 , молдаванина, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, який тимчасово не працює, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Жовківського районного суду від 14.03.2018 року яким ОСОБА_6 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання, у виді обмеження волі на строк 2 роки, з випробовуванням строком 1 рік.

Відповідно ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 - моральну шкоду в розмірі 75000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави затрати за проведення експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалами Жовківського районного суду Львівської області від 05.09.2017 року, після вступу вироку в законну силу.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити в частині, що стосується стягнення моральних збитків на користь ОСОБА_9 , зменшивши суму з 75000 гривень на 25000 гривень, решту вироку залишити без змін.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вирок прийнятий з порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування дійсних обставин справи.

Апелянт покликається, що вину свою визнав повністю, а тому в частині призначення покарання вирок не оскаржує. Однак наголошує, що суд не взяв до уваги його важке матеріальне становище, відсутність фізичного здоров`я, оскільки через отриманні травми він не може ходити та пересуватися бо в ноги встановлені металеві штирі і він можливо ніколи не зможе нормально ходити. Тільки набір імплантів для стегна коштував 12500 грн., на медикаменти ним витрачено 3864,19 грн., що підтверджується квитанціями, окрім того у нього на утриманні 3 неповнолітніх дітей 2006, 2012, 2017 років народження. Крім того він погасив шкоду ОСОБА_12 в сумі 500 доларів США за пошкодження автомобіля, що підтверджено нотаріальною заявою. Потерпіла ОСОБА_9 отримала від нього 25000 грн., що теж підтверджено нотаріальною заявою. Він проживає в 2-х кімнатній квартирі з сім`єю в кількості 9 чоловік, не працює і через травму можливо не зможе ходити, а тому вважає, що моральна шкода в сумі 75000 грн. є занадто велика та просить її зменшити.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 серпня 2017 року близько 22 години ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» Vito реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 по автодорозі сполученням «Львів-Рава-Руська», в межах населеного пункту смт. Куликів, порушуючи вимоги п.п. 2.1 (в частині пп. а), б), ґ), 2.9 (в частині пп. а), 12.1, 8.1, розділу 33 Правил дорожнього руху України (вимог заборонного знаку 3.29, що обмежує максимальну швидкість транспорту до 30 км/год), розділу 34 Правил дорожнього руху України (вимогами дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 до ПДР України), які виразились в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не врахував дорожню обстановку і стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, перевищивши дозволену максимальну швидкість, на ділянці дороги, де була нанесена на дорожнє полотно вузька суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки, пересікши її, без причин технічного характеру, виїхав на смугу зустрічного руху автомобіля марки «Mercedes-Benz» Vito v200 реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 на відстані до нього, на якій його водій ОСОБА_13 вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля «Mercedes-Benz» Vito v200 реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий внутрішньо-суглобний перелом нижньої третини правої променевої кістки та шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, струс головного мозку, лінійні рани лобної ділянки голови, обох повік правого ока, правого колінного суглобу, перелом коронкової частини одного зуба. Ушкодження у громадянки ОСОБА_9 є наслідком контактів правої кисті та правого колінного суглобу з тупими предметами, обличчя - з тупими та дещо загостреними предметами, могли бути причинені 21.08.2017 року від ударів до частин салону автомобіля та дії осколків розбитого скла під час ДТП при обставинах, вказаних в постанові, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого підтриману захисником про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, про залишення без задоволення апеляційної скарги, думку потерпілої про залишення без задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфіковані вірно, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині, при вказаних у вироку обставинах, доведена повністю та в апеляційній скарзі не оспорюється. Міра покарання по даній статті призначена відповідно до вимог ст.65 КК України, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також враховано позицію потерпілої ОСОБА_9 , якій було виплачено обвинуваченим кошти в сумі 25000 грн. за завдану моральну та фізичну шкоду, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та прийшов до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому обрав покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України із застосуванням ст.75 КК України..

Дане покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Вимоги зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо завищеної суми коштів в цивільному позові потерпілої за завдані моральні збитки, які судом першої інстанції стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 в сумі 75 000 гривень, є необґрунтованими, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм було надано належну правову оцінку у вироку, зокрема задовольняючи частково цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував, що потерпілій ОСОБА_9 дійсно спричинена моральна шкода, внаслідок дій обвинуваченого, при цьому було тимчасово порушено нормальні життєві зв`язки особисто її та її сім`ї, дана ситуація призвела до тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках. Ці обставини були підтверджені потерпілою ОСОБА_9 і в суді апеляційної інстанції .

Колегія суддів, враховуючи вищевказане, не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 .

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 417, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 14.03.2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: