печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

23.05.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014 про арешт майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене 16.05.2018 під час огляду гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Луч» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район. м. Вишневе, вул. Промислова, 4.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

24 травня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурор у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 і ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених

ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приймають участь у злочинній організації, яка створена з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також у злочинах, вчинюваних цією організацією.

16.05.2018 у порядку, передбаченому ст.ст. 233, 237 КПК України, за письмовим дозволом користувача приміщення, проведено огляд гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Луч», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район. м. Вишневе, вул. Промислова, 4, який на праві користування належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованого права власності на вказане приміщення відсутні.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що речі, вилучені 16.05.2018 під час проведення обшуку у зазначеному вище автомобілі, можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У зв`язку з викладеним вище, 16.05.2018 вмотивованою постановою прокурора вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою: конфіскації майна як виду покаранн я, або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, слідчим суддею встановлено, що 16.05.2018 вмотивованою постановою прокурора вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Прокурором в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення речових доказів, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 .
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене 16.05.2018 під час огляду гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Луч» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район. м. Вишневе, вул. Промислова, 4, а саме:

-Мобільний телефон SAMSUNG;

-Поліетиленовий пакет з надписом Новус із документами в папках у кількості 7 шт.;

-Документи: аркуші формату А4 на яких міститься різного роду інформація, блокноти, робочі зошити із рукописними записами;

-Відеореєстратор CARCAM CORDER FHD1080P із карткою micro sd 8GB.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя