Справа № 405/1909/16-к
УХВАЛА

12 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

представника Кропивницького ВП

ГУНП в Кіровоградській області: ОСОБА_7

представника служби

у справах дітей ВК КМР: ОСОБА_8

законного представника

обвинуваченого: ОСОБА_9

неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об"єднане кримінальне провадження за №0000036 від 01.01.2016 року та за №0007948 від 26.08.2015 року, за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, неповнолітнього ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, неповнолітнього ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та неповнолітнього ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 18 травня 2018 року неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 16 липня 2018року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, оскільки такий термін спливає 16 липня 2018року.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про необхідність продовження терміну перебування неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, оскільки продовжують існувати ризики кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, доводи прокурора обґрунтовано тим, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, батьки належного впливу на обвинуваченого не мають. Крім цього, відносно обвинуваченого існує

інше кримінальне провадження, яке перебуває на розгляді у суді. Вказані обставини свідчать про схильність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 до вчинення злочинів. Разом з цим, прокурором зазначено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у чиненні тяжких злочинів, немає постійного джерела доходу, передавався на поруки батькам, але належного результату вказане не дало. За таких обставин прокурор зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку, просила продовжити термін перебування неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою на строк 60 днів.

Адвокат ОСОБА_5 заперечила проти, продовження строку тримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, зазначивши, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має батьків та постійне місце проживання. За таких обставин, зазначила, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_4 заперечила проти продовження строку тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , зазначивши, що обвинувачений тримав лий час перебуває під вартою, є неповнолітнім, проживає з матір`ю. Вважає, що ризики кримінального провадження прокурором не доведені. За таких обставин, просила застосувати до обвинуваченого, інший більш м`який запобіжний захід.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та законний представник підтримали думку адвокатів.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвокатів, думку неповнолітніх обвинувачених, думку інших учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою, виходячи із такого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ст.37 Конвенції про права дитини, передбачено, що арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом та використовується лише як крайній захід.

Вирішуючи питання щодо продовження неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини. Так у рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії» зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім цього, судом взято до уваги правову позицію викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 27.11.2008 р. у справі «Свершов проти України» та враховано вік обвинувачених, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, стан здоров`я, майновий стан, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні у вчиненні яких вони обвинувачується та існування ризиків кримінального провадження.

Так, неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість обвинувачуються у вчиненні тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, пов"язаних із застосуванням насильства до потерпілого. Вказані обставини свідчатьпро схильність обвинувачених до вчинення злочинів та є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. При вирішенні питання, щодо продовження строку тримання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, судом враховано, ту обставину, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів під час іспитового строку, що також свідчить про схильність обвинувачених до вчинення злочинів.

Відповідно до ст.178 КПК України судом взято до уваги, що обвинувачені до затримання не навчалися, не працювали, не займалися будь-якою іншою суспільно корисною працею та не мали постійного джерела доходу, що вказує на відсутність міцних сталих соціальних зв`язків та є ризиком переховуватися від суду.

Суд вважає, що доводи адвокатів щодо того, що обвинувачені мають постійне місце проживання та можуть продовжити навчання не зменшують ризиків кримінального провадження та не доводять належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Крім цього, наявність ризиків кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

З метою виконання неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09 вересня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 09 вересня 2018 року.

Продовжити строк тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шістдесят днів до 09 вересня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1