УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосування якого продовжувалося судом. Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого спливає 1 липня 2018 р., однак судове провадження в даному кримінальному провадженні не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Процесуальний прокурор у судовому засіданні просив залишити без змін запобіжний захід щодо обвинуваченого та продовжити його строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для застосування запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати. Більш м`які запобіжні заходи застосувати щодо ОСОБА_4 не можливо, оскільки відсутні дані про наявність у нього постійного місця проживання в м. Запоріжжі, з місця навчання його відраховано, особи, що готові поручитись за нього, відсутні. Злочин останній вчинив під час розгляду відносно нього іншого кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, оскільки ОСОБА_4 частково визнав вину, а ризики, визначені ст. 177 КПК України щодо нього відсутні. Крім того, обвинувачений навчається, дані про його відрахування не підтверджені, і його знаходження в умовах ізоляції перешкоджає отриманню освіти.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесене до категорії тяжких злочинів. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховується наступне.

ОСОБА_6 є особою працездатного віку, який до затримання навчався на 1 курсі ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту». За станом здоров`я скарг не має. Відомостей про неможливість його утримання в умовах ізоляції від суспільства суду не надано. За сімейним станом ОСОБА_6 не одружений, є сиротою. Доказів щодо позитивної репутації та майнового стану обвинуваченого суду не надано.

Раніше ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, за який був засуджений до умовного покарання. Проте, на даний час в Нікопольському міському суді Дніпропетровської області перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України. За даними Єдиного реєстру судових рішень, у кримінальному провадженні, що розглядається Нікопольським міським судом Дніпропетровської області, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочинів 29.05.2017, 03.06.2017, тобто в період іспитового строку. Зазначені обставини свідчать про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Розмір шкоди, заподіяної інкримінованим обвинуваченому злочином, становить 9 919,91 грн., яка відшкодована шляхом повернення потерпілому майна.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом були допитані свідки сторони обвинувачення, крім свідка ОСОБА_7 , що не виключає можливість впливу на свідка з боку обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 наразі наявні ризики, визначені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час виключають можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у т.ч. й домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає обвинувачений та його захисник. Крім того, обвинуваченим та його захисником не було надано суду обґрунтованого клопотання про зміну запобіжного заходу, яке б відповідало вимогам статті 201 КПК України, із наданням відповідних доказів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід продовжити строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України залишити без змін та продовжити строком на 60 (шістдесят) діб з 11 червня 2018 року до 9 серпня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11 червня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошено 15 червня 2018 р. о 9:35 год.

Суддя ОСОБА_1