Провадження № 1-в/537/256/2018
Справа № 537/2161/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2018 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» заяву засудженого ОСОБА_5 , 1976 р.н., українця, громадянина України, , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 24.11.1993 року Октябрським районним удом м. полтави за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі,
- 04.110.1995 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 142 КК України до 6 років позбавлення волі,
- 30.07.2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України умовно з ісптовим строком на 1 рік,
- 15.03.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.. 15, ч. 3 ст. 185, ст.. 69, ст.. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Вільнений по відбуттю строку покарння.
- 06.05.2015 року Октябрським райсудом м. Полтава за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України ,-
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на не відбуту частину покарання, яке йому призначене вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.03.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати з 19.01.2016 року по 18.03.2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув*язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку 19.01.2016 року
Кінець строку 20.05.2019 року
Засуджений підтримав свою заяву в судовому засіданні про умовно-достроковое звільнення. Прокурор та представник КВК-69 заперечували проти задоволення заяви про звільнення ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, під час відбування покарання мав 2 стягнення, які погашено в установленому законом порядку, та 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.03.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати з 19.01.2016 року по 18.03.2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув*язнення за 2 дні позбавлення волі.
З 03.05.2016 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кременчуцькій ВК №69. Характеризується задовільно. Допускав порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 2 стягнення, які знято в установленому законом порядку. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує законні вимоги. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Комісією установи від 23.02.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст.ст. 100,101 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією установи від 31.08.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 82 КК України як особа, що не стала на шлях виправлення
Комісією установи від 22.03.2018 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних і якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, під час відбування покарання, ОСОБА_5 має 2 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку та 3 заохочення. Рішенням комісії державної установи КВК-69 від 22.03.2018 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення, тому суд не вбачає підстав вважати, що на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді 3 років 6 міс. позбавлення волі за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.03.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1