АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/381/18 Справа № 712/1095/18 Категорія: ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, працює не офіційно автослюсарем на підприємстві «Прогрес», депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС та інвалідом не являється, учасника бойових дій АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки, зобов`язавши відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні судових експертиз на стадії досудового розслідування у розмірі 1 684,56 грн. Вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 на початку вересня 2017 року біля будинку АДРЕСА_2 незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину «амфетамін», яка розфасована у п/е пакетах, з метою матеріального збагачення та з моменту придбання, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав у квартирі АДРЕСА_3 придбану ним раніше речовину до 27.11.2017 року.

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані вживання наркотичних засобів, продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини «амфетамін», незаконно зберігав при собі раніше придбану ним речовину, яку 27.11.2017 приблизно о 19 год. 40 хв., коли ОСОБА_7 перебував неподалік від будинку № 9 по вул. Героїв Майдану у м. Черкаси, при спілкуванні із працівниками поліції, під час проведення поверхневої перевірки у присутності понятих останній самостійно видав працівникам поліції у якості доказу 10 п/е пакетів із вмістом порошкоподібної речовини, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 2/2942 від 18.12.2017 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Загальна маса психотропної речовини амфетаміну (у перерахунку на амфетамін-основу) становить 1,479 г. Після цього у присутності двох понятих видані речовини були вилучені та упаковані до сейфпакету.

Він же, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 307 України, 28.09.2017 року приблизно о 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані вживання наркотичних засобів, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , за раптово виниклим умислом на незаконне придбання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «опію ацетильованого», незаконно придбав без мети збуту шляхом привласнення знайдений на земельній ділянці одноразовий медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом «опієм ацетильованим» для особистого вживання шляхом ін`єкції та з моменту придбання, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав при собі без мети збуту раніше придбану ним речовину до 11 год. 50 хв. 28.09.2017

У подальшому, ОСОБА_7 без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «опію ацетильованого» незаконно зберігав його в одноразовому медичному шприці для особистого вживання шляхом ін`єкції. Це шприц 28.09.2017 року приблизно о 11 год. 50 хв., коли ОСОБА_7 перебував неподалік від будинку АДРЕСА_4 , при спілкуванні із працівниками поліції під час проведення поверхневої перевірки у присутності понятих, був самостійно виданий ним працівникам поліції у якості доказу. А саме був виданий одноразовий медичний шприц із вмістом рідини коричневого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 2/2436 від 14.11.2017 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, опій ацетильований. Маса особливо небезпечного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,036 г. Після цього у присутності двох понятих видані речовини було вилучено та упаковано до сейфпакету.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, та за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2018 року, ухвалити новий вирок та призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим просить призначити 5 років позбавлення волі. Також прокурор просить дослідити характеризуючі дані обвинуваченого, які знаходять в матеріалах провадження.

Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор вказує, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначає, що призначене ОСОБА_7 покарання не в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та підвищеній суспільній небезпеці особи обвинуваченого.

Також в доповненнях до апеляційної скарги, прокурор вказує на те, що суд першої інстанції в достатній мірі не врахував вимоги п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Проте суд не врахував, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_7 , відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, і у зв`язку з тим, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, необхідно застосовувати більш посилені міри покарання за їх вчинення.

Крім того прокурор указує, що судом безпідставно враховано як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , активне сприяння розкриттю злочину. Адже обвинувачений не надав будь-якої допомоги органам досудового розслідування, оскільки був затриманий працівниками поліції та не надав жодної інформації щодо особи, у якої придбав психотропну речовину амфетамін. Прокурор вважає, що відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням інших обставин у своїй сукупності та взаємозв`язку жодним чином не дають підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Також прокурор вважає, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який офіційно не працює, законних джерел доходу не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. Вважає, що прояв гуманності та поблажливості до засудженого через призначення йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України є необґрунтованими, безпідставними та не буде сприяти його виправленню.

Також прокурор указав, що в обвинувальному акті та вироку неправильно указане ім`я обвинуваченого « ОСОБА_10 », а згідно з паспортними даними він « ОСОБА_10 », тому просить врахувати це в рішенні суду.

У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив її відхилити. Указав, що щиро розкаюється у вчиненому, тому просив не позбавляти його волі. Пояснив, що вказані кримінальні правопорушення скоював у пригніченому стані, який пов`язаний із попереднім перебування в зоні АТО.

Захисник обвинуваченого також просила залишити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

За клопотанням прокурора, суд дослідив характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: копію паспорта на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , виданий Придніпровський РВ УМВС 07.12.2007 року (а.с. 25, т. 2); копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , видане 14.09.2015 р. (а.с. 26, т. 2); вимоги щодо судимостей, де вказано, що ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с. 29, 31, т. 2); довідку № 3531 від 23.11.2017 р. з Черкаського обласного наркологічного диспансеру, де вказано, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с 33, т. 2); довідку КЗ ЧОПНД 1948/01-37/1 від 17.11.2017 р., де вказано що ОСОБА_7 у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.с 35, т. 2); довідку-характеристику на ОСОБА_7 , де вказано, що він по місцю проживання характеризується посередньо, сварок в сім`ї та з сусідами не вчиняє, спиртними напоями не зловживає, з особами, які схильні до вчинення правопорушень стосунків не підтримує (а.с. 36, т. 2).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оскаржується. Це визнається повністю і самим обвинуваченим, який щиро розкаюється.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання в межах санкції відповідних частин статей КК України, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характеру, враховує особу винного. Суд також обґрунтовано призначив обвинуваченому сукупне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував щире каяття обвинуваченого як обставину, що пом`якшує покарання, а обставини, що обтяжують покарання, судом не були встановлені.

На думку колегії суддів, рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням ухвалене судом з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що обвинувачений має молодий вік і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Апеляційна скарга прокурора не містить достатньо переконливого обґрунтування неправильності застосування судом першої інстанції положень ст. ст. 75, 76 КК України, а також доводів щодо безальтернативної необхідності реального відбування обвинуваченим покарання у місцях позбавлення волі.

Щодо безпідставного врахування судом у якості обставини, що пом`якшує покарання, факту активного сприяння з боку обвинуваченого розкриттю злочину, то колегія суддів відзначає, що в обвинувальному акті у якості такої обставини зазначено зізнання та щире каяття. Активне сприяння розкриттю злочину у обвинувальному акті не фігурує.

Натомість у вироку суд першої інстанції дійсно врахував у якості обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Колегія суддів бере до уваги зазначену прокурором невідповідність, однак не вбачає цю обставину такою, яка є достатньою для зміни чи скасування вироку, який є законним і справедливим по суті.

Колегія суддів враховує, що положеннями п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину зазначається у якості однієї обставини, яка пом`якшує покарання. Тому наявність в конкретній ситуації всіх складових цієї обставини одночасно чи лише певної її частини окремо не має вирішального значення для можливості її застосування і наслідків такого застосування.

Щодо невірного зазначення у вироку імені обвинуваченого, а саме замість « ОСОБА_10 » указано « ОСОБА_10 », колегія суддів вбачає це очевидною опискою, яка може і має бути виправлена судом першої інстанції у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

Враховуючи це та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 з доповненнями залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :