Дата документу Справа № 333/5894/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/937/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/5894/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватими і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

16.05.2017 року у проміжок часу з 08 години по 15 годину 55 хвилин ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , направленому на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 перестрибнув через паркан та проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою «стамески» проник до приміщення будинку. ОСОБА_10 у свою чергу знаходився біля паркану та спостерігав за тим, щоб їх дії не були помічені. ОСОБА_11 , проникнувши до дитячої спальні будинку через вікно, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 . Після чого розподілили викрадене майно порівну та використали у власних цілях, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5500 грн.

06.06.2017 року у проміжок часу з 09 години по 10 годину ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, через паркан проник на територію домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де за допомогою «стамески» ОСОБА_11 відтиснув металопластикове вікно та вони разом проникли до приміщення кімнати - спальня будинку, звідки викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_14 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на суму 15818 грн.

21.06.2017 року у проміжок часу з 09 години 30 хвилин по 15 годину ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, перестрибнувши через паркан разом з ОСОБА_11 проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де за допомогою «стамески» ОСОБА_11 відтиснув металопластикове вікно та разом з ОСОБА_10 проникли до приміщення кімнати - спальня будинку, звідки викрали грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на суму 35600 грн.

17.07.2017 року у проміжок часу з 07 години по 13 годину 56 хвилин ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, перестрибнувши через паркан проникли на територію домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , де за допомогою «стамески» ОСОБА_11 відтиснув металопластикове вікно та разом з ОСОБА_11 проникли до приміщення кімнати - спальня вищевказаного будинку, звідки викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 116 900 грн.

11.08.2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , направленою на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 перестрибнув через паркан та проник на територію домоволодіння ОСОБА_15 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , де шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою «стамески» проник до приміщення будинку, ОСОБА_10 у свою чергу знаходився біля паркану та спостерігав за тим, щоб їх дії не були помічені сторонніми особа. Далі, ОСОБА_11 , проникнувши до приміщення кімнати - спальня намагався викрасти майно, що належить ОСОБА_15 , але його дії були помічені працівниками поліції, тим самим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не змогли довести свій злочинний умисел до кінця с причин, що не залежали від їх волі.

13 вересня 2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, запримітив буд. АДРЕСА_8 та обрав його об`єктом вчинення злочину, переконавшись, що поблизу них нікого не має та їх дії залишаються не поміченими, таємно через паркан проник на територію домоволодіння, потім за допомогою металевої конструкції шляхом віджиму відкрив зачинене вікно будинку та проник до нього, звідки з метою особистого збагачення таємно скоїв крадіжку майна, що належить ОСОБА_16 , на загальну суму 8 790 грн., після чого зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном па власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло; за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Кожному з них призначено покарання

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжні заходи, цивільні позови та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи висновків суду про доведеність його вини та правильності кваліфікації його дій, просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що він визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів, має бажання відшкодувати завдану потерпілим шкоду. Також має дружину, яка страждає на хронічне захворювання, та малолітню дитину, які потребують його допомоги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить знизити строк призначеного йому покарання або звільнити від відбування покарання з випробуванням, мотивуючи тим, що він щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, має намір відшкодувати завдану потерпілим шкоду. Крім того, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, має на утриманні дружину та дитину, також має мати пенсійного віку.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених, які підтримали свої апеляційні скарги; захисника ОСОБА_12 , яка підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного; потерпілих, прокурора, які заперечили проти апеляційних скарг та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка їх діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного обвинуваченим покарання, судова колегія виходила з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, які віднесено до тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочинів.
Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше неодноразово судимі, в тому числі за скоєння корисливих злочинів. Проте знову вчинили нові корисливі злочини, що свідчить про небажання обвинувачених ставати на шлях виправлення та перевиховання.

В апеляційних скаргах обвинувачені вимагали на підставі ст.75 КК звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Проте з такими вимогами обвинувачених погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Судова колегія вважає, що районний суд, не застосувавши до обвинувачених положення ст.75 КК, дійшов вірного висновку про відсутність обставин і даних про особу, які б давали підстави стверджувати про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання з відповідним контролем за ними. Адже обвинуваченими вчинено шість епізодів злочинної діяльності, завдана шкода не відшкодована за жодним із епізодів злочинів. Потерпілі під час апеляційного розгляду просили відмовити в задоволенні апеляційних скарг на наполягали на реальному покаранні обвинувачених. Під час вчинення п`ятого епізоду злочинної діяльності дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були помічені працівниками поліції. Проте обвинувачені, усвідомлюючи, що проти них відкрито кримінальне провадження, через місяць вчинили аналогічний злочин, що красномовно свідчить про неможливість виправлення обвинувачених без відбування покарання. Загальний розмір заподіяної потерпілим шкоди становить більше 180 000 грн., проте обвинуваченими не відшкодовано жодної копійки.
Пом`якшуючі покарання обставини, на які посилалися у своїх апеляційних скаргах обвинувачені, районний суд належним чином прийняв до уваги, у зв`язку з чим призначив обвинуваченим мінімально можливе покарання, передбачене кримінальним законом.

Отже, підстав вважати покарання незаконним через його суворість колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 лютого 2018 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4