Справа №490/9183/16-к 10.05.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0002857 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2017 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, працюючого фізичною особою підприємцем, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
- якого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_9

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 125 КК України до одного місяця арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, вважати засудженим до 5 років позбавлення волі. В інший частині вирок залишити без змін. У ході апеляційного розгляду повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - п`ять років позбавлення волі;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - один місяць арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого з призначених покарань більш суворим, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні у період з 19 червня 2016 року по 19 вересня 2016 року включно зараховано у строк відбування призначеного покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом двох років від дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-криміналістичної експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок (висновок № 1642 від 14.09.2016).
Вирішено питання щодо речових доказів.
Від прокурора, який подавав апеляційну скаргу, до апеляційного суду надійшла відмова від апеляційної скарги. Іншими особами вирок суду першої інстанції оскаржений не був.

Заслухавши прокурор, який вважав, що апеляційне провадження слід закрити, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти закриття апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Оскільки, вирок не був оскаржений іншими особами, прокурор, який подав апеляційну скаргу, відмовився від неї, потерпілий, обвинувачений та його захисник не заперечували проти закриття апеляційного провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст . 403, 405 КПК України, суд

постановив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді