Справа № 487/5096/17
Провадження № 1-кп/487/199/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,,
за участю прокурора -ОСОБА_3 ,
захисників обвинувачених -ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва судове засідання кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 09.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу.

В судовому засіданні захисники та обвинувачені заперечували проти продовження терміну тримання обвинувачених під вартою.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали клопотання про зміну запобіжного заходу та просили змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 змінити на більш м`який запобіжний захід.

Інші учасники підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення вказаних клопотань.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, приходить до наступних висновків:

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних ризиків суд враховує сукупність певних обставин, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; репутацію обвинуваченого; наявність у нього судимостей.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та даних про їх особу.

При обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані ризики можливості обвинуваченого ухилитись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене та беручи до уваги обвинуваченого ОСОБА_8 який обвинувачується в скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 60 днів.

З огляду на викладене та беручи до уваги обвинуваченого ОСОБА_9 який обвинувачується в скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою на 60 днів.

При цьому суд враховує, що наведені стороною захисту доводи не є достатніми та беззаперечними обставинами, які свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 18 листопада 2018 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 18 листопада 2018 року включно.

В задоволенні інших клопотань відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам та направити начальнику Миколаївського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1