АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/2827/18Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/796/1376/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603, по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.12.2017 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на 2 роки.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків визначено, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2017 року, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 цього Кодексу.
По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винуватими у тому, що вони 19.01.2018 року в період часу з 2 до 3 години, діючи за попередньою змовою, перебуваючи на вул. Лісківській, 24 в м. Києві, таємно викрали кришку від запасного колеса автомобіля «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , вартістю 1501,51 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в той же час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Лісківська, 16, діючи повторно, розбили скло задніх дверей автомобіля «Renault», НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , та викрав із вантажного відділення кабель оптоволоконний ВОК2 вартістю 2000 грн., кабель ВВП 3x1,5 вартістю 1661 грн., кабель ВВГ-П 3x1,5 вартістю 1612 грн., колодки під розетки на 4 «гнізда» в кількості 3 штук вартістю 103,23 грн., колодку під розетки на 4 «гнізда» вартістю 84,31 грн., шліфувальну машину марки ИНТЕРСКОЛ «УШМ-125/900» вартістю 543,33 грн., а всього майно на загальну суму 7193,19 грн.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі винного.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , належним чином не врахував обставини, які свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а саме те, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких обставин, оскільки на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери та неповнолітній син, який потребує лікування, сам він є безробітним. Крім цього, після вчинення злочину він потрапив у ДТП, внаслідок чого отримав важкі травми, які не дозволяють відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства.
За наведених обставин ОСОБА_8 вважає за можливе застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу та просила її задовольнити і звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважала вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювались, оскільки учасники правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

У зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, який характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, є учасником АТО та має ряд нагород і подяк, стан його здоров`я, повернення викраденого майна його власнику, а також те, що він раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому, обставиною, що обтяжує його покарання - рецидив злочину.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин в період іспитового строку, визначеного йому за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2017 року, суд першої інстанції на законних підставах призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, не відбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а також видом та розміром призначеного обвинуваченому покарання, як за вчинений злочин, та і за сукупністю вироків, оскільки воно призначене з урахуванням характеру та обставин вчиненого злочину, даних про особу винного та наявних обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71 та 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, законних підстав для повторного застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

За наслідками апеляційного розгляду підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4