АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15.12.2017,
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5
Вироком Київського районного суду міста Сімферопроля від 21.10.2010 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст.94 КК України (в ред.1960 року) і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. За ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Київського районного суду міста Сімферопроля від 21.10.2010 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.12.2016залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Київського районного суду міста Сімферополя АРК від 21.10.2010, яким його засуджено за ст.94 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з таким рішення суду захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив дослідити всі докази, що містять матеріали кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15.12.2016 та скасувати вирок Київського районного суду міста Сімферопроля від 21.10.2010, закривши кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого за ст.94 КК України (в ред.1960 року).
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що стало наслідком, як на його думку, упередженого, однобічного та необ`єктивного судового розгляду. Зокрема вказує, що суд в ухвалі наводить суперечливі висновки, що на думку апелянта свідчить про однобічний та формальний підхід до оцінки висновку експерта №107/2015 від 21.01.2016, який в свою чергу містить обґрунтування неправильного оформлення висновку експерта №74 від 01.09.2010, який було покладено в основу вироку. Наголошує, що висновок експерта №107/2015 від 21.01.2016 також підтверджує відомості, викладені в Медико-юридичному аналізі від 01.03.2011. Також в апеляційній скарзі зазначається, що суд не надав оцінки показанням свідка ОСОБА_8 , які на переконання захисника є чіткими та послідовними, а також не надав оцінку «Схемі місця події 03.03.1997 м.Сімферопіль вул.Партизанська» від 05.10.2016, яка була долучена судом до матеріалів провадження. Порушено було також і процедуру проведення допит свідка ОСОБА_8 . Не обґрунтованим адвокат вважає і рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 та клопотання захисника про переведення засудженого для подальшого відбування покарання до Сумської ВК №116. Звертає увагу, що в судовому засіданні від 15.12.2016 аналогічне клопотання залишилось судом проігнорованим. Захисник вважає, що суддею вчинявся тиск на сторону захисту.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.02.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_9 і інтересах ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15.12.2016 без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2017 частково задоволено касаційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08.02.2017 щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.
Приймаючи таке рішення суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційним судом не зазначено мотивовані підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, не перевірено і не спростовано всі доводи, викладені в апеляційній скарзі. Вказує, що з матеріалів справи видно, що за своїм станом здоров`я ОСОБА_6 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про неможливість його перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та про переведення його до Сумської ВК №116, де йому забезпечать належне медикаментозне лікування. При цьому, при висловленні доводів апеляційному суду засуджений вказав на необхідність участі захисника при апеляційному перегляді рішення Солом`янського районного суду міста Києва. Втім, суд апеляційної інстанції не поставив це клопотання на обговорення учасників, чим допустив порушення право ОСОБА_6 на захист.

Заслухавши суддю доповідача, доводи сторони захисту, яка підтримала існуючу апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти наявної апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в цій частині, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних вимог засудженого, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суд з заявою про перегляд вироку Київського районного суду міста Сімферополя АРК від 21.10.2010 за нововиявленими обставинами. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.03.2015 вказану заяву ОСОБА_6 направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
В поданій заяві засуджений зазначає, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , які надані захиснику ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , наданих під час досудового слідства і під час судового розгляду, свідка ОСОБА_16 , надані захиснику ОСОБА_5 .? вказують на те, що вбивство ОСОБА_17 , у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_6 , було скоєно ОСОБА_18 . Також засуджений вказує, що висновок комісійної судово-медичної експертизи №74 від 01.09.2010в частині щодо твердження про можливість ОСОБА_6 в березні 1997 року пересуватись: ходити, в тому числі швидким кроком, бігати, ? спростовуються медико-юридичним аналізом від 01.03.2011, проведеним ПП «Полакр».
Приймаючи рішення про залишення без задоволення вказаної заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що ті обставини, на які ОСОБА_6 посилається як на нововиявлені такими не є і були відомі йому задовго до звернення до суду із заявою.

З вказаним висновком погоджується також і суд апеляційної інстанції, зважаючи на слідуюче.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Станом на дату звернення ОСОБА_6 до суду з заявою про перегляд вироку Київського районного суду міста Сімферополя АРК від 21.10.2010 відносно нього за нововиявленими обставинами діяла редакція Глави 34 КПК України від 13.04.2012, згідно якої передбачалось право учасників судового провадження на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили(ст.460 КПК України).
Згідно з ч.1 ст.459 КПК України (в ред. від 13.04.2012), судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Частиною другою зазначеної статті визначено, що нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вказаний перелік обставин, які можуть вважатись нововвиявленими є вичерпним.

Натомість, як вірно вказує суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_6 фактично оскаржує докази, які вже піддавались оцінці Київським районним судом міста Сімферопроля при постановленні вироку від 21.10.2010, зокрема, висновку комісійної судово-медичної експертизи №74 від 01.09.2010, що в розумінні ч.2 ст.459 КПК України (в ред. від 13.04.2012) не може бути нововиявленою обставиною. Більше того, колегія суддів звертає увагу, що медико-юридичний аналіз від 01.03.2011, на який в своїй заяві та апеляційній скарзі посилається сторона захисту щодо встановлення правильності висновків комісійної судово-медичної експертизи №74 від 01.09.2010, не носить доказового значення, поза як, по-перше, в ньому не зазначено на підставі чого проводився такий аналіз, по-друге, згідно правил ч.1 ст.94 КПК України, оцінку доказів здійснює слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд.

Разом з тим, стосовно показань ОСОБА_8 , який зі слів сторони захисту є очевидцем скоєння вбивства ОСОБА_17 , і які на переконання останніх доводять невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.94 КК України (в ред. 1960 року), то колегія суддів виходить з того, що згідно змісту вироку Київського районного суду міста Сімферопроля від 21.10.2010, ОСОБА_8 не надавав показання суду як свідок по справі. Ані засудженим, ані захисником не надано суду достовірної інформації про те, коли та яким чином їм стало відомо про існування такого очевидця події. За таких обставин, з огляду на те, що показання ОСОБА_8 не узгоджуються з іншими по справі доказами, зокрема поясненнями очевидців ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , щодо яких застосовувались заходи забезпечення безпеки в даній кримінальній справі, то апеляційний суд погоджується з критичним відношенням місцевого суду до них.
Що стосується посилань апеляційної скарги захисника на неналежне оцінення Солом`янським районним судом міста Києва копії висновку експерта №107/2015 від 21.01.2016, то колегія суддів звертає увагу, що даний висновок не спростовує висновку комісійної судово-медичної експертизи №74 від 01.09.2010 в частині можливості ОСОБА_6 ходити, в тому числі швидким кроком, бігти у березні 1997 року, в той час як зазначені обставини також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які були предметом дослідження в ході розгляду справи у всіх трьох ланках судової системи.

Крім того, колегією суддів, з огляду на правила ч.3 ст.404 КПК України щодо меж перегляду судом апеляційної інстанції,а також враховуючи що на даній стадії суд не збирає докази на підтвердження викладених стороною захисту обставин, ? відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 від 10.04.2018 про проведення судово-медичної експертизи.
Стосовно ненадання судом оцінки «Схемі місця події 03.03.1997 м.Сімферопіль вул.Партизанська від 05.10.2016, то апеляційний суд виходить з того, що оскільки судом першої інстанції визнано, що обставини, на які посилається ОСОБА_8 стали йому відомі з вироку Київського районного суду м.Сімферополя від 21.10.2010, то вказана схема від 05.10.2016, яка складена ОСОБА_8 , не може бути взята до уваги, поза як є неналежним доказом.
Посилання адвоката на необґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 та клопотання захисника про переведення засудженого для подальшого відбування покарання до Сумської ВК №116, є неспроможним, поза як судом дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо участі засудженого в судовому засіданні, як і дотримано в ході апеляційного розгляду даного провадження. Також апеляційний суд звертає увагу, що посилання адвоката щодо відсутності повноважень у прокурора на участь в даному судовому провадженні є неспроможними, оскільки судом перевірено повноваження останнього у відповідності до положень ст.36 КПК України.
В той же час, розгляд заяви ОСОБА_6 здійснювався судом першої інстанції з дотриманням положень Глави 34 КПК України, в тому числі і щодо допиту свідка ОСОБА_8 , що підтверджується журналами судових засідань та аудіо записами. Будь-яких порушень процесуального закону колегією суддів не встановлено, а всі доводи апелянта, які він наводить в апеляційній скарзі як істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, є надуманими, оскільки суперечать матеріалам провадження та положенням процесуального закону.

Отже, враховуючи, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 містить доводи стосовно незгоди з доказами в справі, на яких базується вирок суду, і в ній не наведені обставини, які не були відомі та не могли бути відомі суду або засудженому на час судового розгляду при ухваленні судового рішення та які безпосередньо впливають на висновок цього суду, то з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишивши таку заяву засудженого без задоволення, постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, правильність якого не викликає сумнівів.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15.12.2017, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Київського районного суду міста Сімферополя АРК від 21.10.2010 за нововиявленими обставинами, ? залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3