Провадження №: 1-кп/752/962/18
У Х В А Л А
22.05.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
в ході проведення судового розгляду за кримінальним провадженням № 0000244 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході судового розгляду, на обговорення поставлено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, зміни чи скасування запобіжного заходу.
Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інший злочин.
Захисник заперечив щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, просив застосувати більш м`яку міру запобіжного заходу.
Обвинувачений підтримав позицію захисника, та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачуються, у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.
Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Одночасно, суд вважає за необхідне відмовити в клопотанні захисника та обвинуваченого, оскільки ними та обвинуваченням не надано обґрунтованої інформації стосовно місця проживання обвинуваченого, підтвердження його намірів проживати за вказаною адресою та дотриманням належним чином обвинуваченим процесуальних обов`язків. Вказані обставини не дають суду можливості дійти висновку про можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Вислухавши сторони, ураховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, та необхідності відкладення судового розгляду і неможливості закінчення розгляду кримінального провадження до спливу попереднього продовжено строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає за необхідне ОСОБА_3 обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 21.07.2018 року, включно.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
у х в а л и в :
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити до 21.07.2018 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити в СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1