ВИРОК
Іменем України

08.05.2018 року Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребежі, Буського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), у військовому званні "солдат"
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 ,будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдатом військової служби за контрактом всупереч обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби 19.05.2017р. самовільно залишив місце проходження військової служби - територію військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,в умовах особливого періоду та незаконно перебував за межами військової частини до 26.03.2018р, тобто до моменту повернення у військову частину для продовження проходження військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив ,що дійсно самовільно залишив військову частину за сімейними обставинами. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч.3ст.349 КПК України судом не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази,оскільки,за згодою учасників процесу,дослідження таких визнано недоцільним. У суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження,яким роз`яснено,що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.4 ст.407 КК України, так як він, будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не суджений, по місцю служби характеризується посередньо,є учасником АТО. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання-відсутні.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді позбавлення волі. Враховуючи обставини скоєння злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, положення ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання та вважає за доцільне застосувати ст.75 КК України, оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця праці та проживання.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1