Справа № 202/2194/18
Провадження № 1-кс/202/1274/2018
УХВАЛА
Іменем України

11 червня 2018 року Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струги-Красні Струго-Красненського району Псковської області Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000726 від 29.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом обману та використання підробленого документу, заволодів чужим майном, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений використання підроблених документів, видаючи їх за справжні задля заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, 05.12.2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, знаходячись у службовому кабінеті державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 , що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Комсомольська, 5, надав документи, отримані з невстановленого органами досудового розслідування джерела, а саме: довіреність від імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нібито видану та посвідчену 19.11.2015 року консулом Генерального консульства України в Мюнхені ОСОБА_9 в м. Мюнхені Федеративної Республіки Німеччина, та заяву про реєстрацію довіреностей та дубліката довіреностей у Єдиному реєстрі довіреностей, нібито підписану особисто ОСОБА_8 від 19.11.2015 року.
На підставі вказаних вище підроблених документів державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 05.12.2015 року вніс дані щодо реєстрації довіреності № 692/2/2-1998 від 19.11.2015 року, посвідчену Консулом Генерального консульства України в Мюнхені ОСОБА_9 , до Єдиного реєстру довіреностей реєстраційний запис під № 43229073, надавши при цьому документу статус офіційного на території України.
Також 05.12.2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, знаходячись у службовому кабінеті державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 надав вищевказані підроблені документи, на підставі котрих державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_7 05.12.2015 року посвідчив довіреність, виданої у порядку передоручення, від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що вніс відповідний реєстраційний запис до Єдиного реєстру довіреностей під № 43229485.
Однак відповідно до листа заступника директора Департаменту консульської служби ОСОБА_11 № 71 ВАВ-17-570/1-1599-16 від 05.05.2016 року довіреність за реєстровим номером № 692/2/2-1998 від 19.11.2015 року в Генеральному консульстві України в Мюнхені не посвідчувалась; громадянин ОСОБА_8 до Генконсульства за вчиненням будь-яких консульських дій, у тому числі нотаріальних, не звертався; будь-яка інша нотаріальна дія за реєстровим № 692/2/2-1998 від 19.11.2015 року в Генконсульстві не вчинялась; така реєстрація не відповідає порядку ведення реєстру нотаріальних дій в Генконсульстві; 19.11.2015 року в Генконсульстві не було вчинено жодної нотаріальної дії.
Також відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 3521-16 по кримінальному провадженню № 0000726 підпис та рукописний запис від імені ОСОБА_8 в графі «Підпис заявника» у заяві про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей від 19.11.2015 року виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою.
Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у використанні підробленого документа, органом досудового розслідування кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману, та дотримуючись злочинного плану, у невстановлений органами досудового розслідування час та в невстановленому місці, ввівши в оману ОСОБА_10 , надав останньому довіреність на його ім`я від імені ОСОБА_6
10.12.2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довіреність від 05.12.2016 року, особисто звернувся до управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з заявою щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на приватизовану квартиру АДРЕСА_4 , у зв`язку з тим, що нібито ОСОБА_8 втратив оригінал свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 И-12 від 19.11.2012 року.
ОСОБА_10 , будучи введеним в оману ОСОБА_6 , який достовірно знав про те, що ОСОБА_8 не втрачав оригінал свідоцтва про право власності на вказану квартиру, отримав у відділі житлової політики управління житлового господарства Дніпровської міської ради два примірника дубліката свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 на зазначену квартиру.
Так, ОСОБА_10 21.03.2016 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , використовуючи дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, передав у власність ОСОБА_12 вищевказану квартиру.
Внаслідок умисних та незаконних дій ОСОБА_6 ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 583 761 грн., станом на 21.03.2016 року у 847 разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян України і є особливо великим розміром.
Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене у особливо великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України.
За сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 190, ч. 4. ст. 358 КК України.
21.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було здійснено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_6 , але останнього за вказаним місцем не було.
11.04.2018 року ОСОБА_6 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4. ст. 358 КК України.
Співробітниками поліції 29.03.2018 року, 15.04.2018 року, 22.04.2018 року та 28.04.2018 року були здійснені виходи за місцем реєстрації ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , але вхідні двері квартири ніхто не відчиняв.
16.05.2018 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук та досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 від 29.03.2016 року зупинено до встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Слідчий у клопотанні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується репутацією самого підозрюваного ОСОБА_6 .
Тому слідчий просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши доводи прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000726, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000726 від 29.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно до рапортів оперуповноваженого УКР ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 29.03.2018 року, 15.04.2018 року, 22.04.2018 року та 28.04.2018 року були здійснені виходи за місцем реєстрації ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проте вхідні двері квартири ніхто не відчиняв; батьки та сусіди повідомили, що ОСОБА_6 не бачили за місцем реєстрації декілька років.
Слідчим та прокурором не доведено та не надано доказів того, що ОСОБА_6 було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, не надано доказів того, що ОСОБА_6 викликався належним чином до слідчого, і він ухилявся від явки; також не представлено доказів того, що останній переховується від органів досудового розслідування. Додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів, котрі слугували б підставами для задоволення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 110, 188-190, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1