АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/3884/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1928/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Наруга над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.. 100 КПК України

Згідно вироку 27 травня 2017 року о 16 год. 40 хв., ОСОБА_7 перебував на міському кладовище №7 КП «Ритуал» Харківської міської ради, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Доватора, 3, куди він прибув цілеспрямовано з метою пошкодження металевої огорожі будь-якої могили. Саме в той час він помітив частково ушкоджену під час буревію частину металевої огорожі, яка знаходилася навколо могили №1, ряд №3, квартал 6, де поховані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за якою приглядала їх онука, ОСОБА_11 і в нього виник злочинний умисел, спрямований на пошкодження зазначеної огорожі. Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою порушення норм суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам*яті і праху покійних, застосовуючи фізичну силу, зламав та витягнув із землі частину металевої огорожі, розміром 1,5Х1 метрів, навколо могили №1, ряд №3, квартал 6, після цього, ОСОБА_7 заволодівши після наруги над могилою частиною металевої огорожі, яка знаходилася навколо могили №1, ряд №3, квартал 6, з місця скоєння злочину зник та був затриманий працівниками кладовища №7 КП «Ритуал» Харківської міської ради ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , коли відійшов від території кладовища на відстань приблизно 70 метрів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Зазначає, що провина ОСОБА_7 не доведена.

Так частина огорожі яку взяв ОСОБА_7 була до цього зруйнована пошкодженим деревом, яке на неї впало.

В той же час ОСОБА_7 не мав умислу вчинити надр угну над могилою, а бажав лише поставити нову секцію огорожі замість пошкодженої.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема:

Потерпіла ОСОБА_11 , пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_7 вона бачить вперше, на кладовище №7, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Доватора, 3 поховано її діда по лінії батька, вона відвідувала могилу діда, двічі на рік, їй було відомо, що на огорожу впала гілка дерева та її частину було пошкоджено, потерпіла збиралась домовитись з працівниками кладовища про ремонт вказаної вище огорожі, але влітку їй зателефонував співробітник поліції та повідомив, що пошкоджену частину хотіли вкрасти, зателефонували саме ОСОБА_11 оскільки вона є онукою ОСОБА_9 , про родича ОСОБА_7 вона вперше чує та про демонтаж огорожі з ним вона ніколи не домовлялась.

На даний час огорожу відремонтовано та ніяких претензій матеріального та морального характеру у неї до обвинуваченого немає.

Показаннями свідків, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили, що затримали ОСОБА_7 який ніс металеву секцію огорожі могили.

З показань свідка ОСОБА_16 , в травні 2017 року її чоловік ОСОБА_7 три дня поспіль ходив на кладовище №7, та приводив до ладу могили своїх родичей, поряд з могилами його родичей знаходиться і могила ОСОБА_9 , який зі слів чоловіка, був другом його дядьки - ОСОБА_17 , ще 2 роки тому на огорожу цієї могили впало дерево, від чого її частину було пошкоджено, свідок сама порадила чоловіку відремонтувати вказану вище огорожу, натомість ОСОБА_7 побили охоронці кладовища та звинуватили у кражі, за те що він хотів допомогти та почав ремонтувати огорожу, побили так що він не міг ходити та після чого його забрали до лікарні.

Зазначені свідчення потерпілої та свідків збігаються один з одним, не мають протиріч, послідовні та лаконічні з доказами, які надані в судовому засіданні сторонами кримінального провадження.

З цих же міркувань суд обґрунтовано поставився критично до показань свідка ОСОБА_16 оскільки вона, є дружиною обвинуваченого та намагалась дати показання, які б виправдовували останнього.

Також матеріали провадження не містять жодних даних, які б підтвердили наявність родинних стосунків між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не надано їх і стороною захисту.

Намагання обвинуваченого ОСОБА_7 втекти з місця скоєння злочину, що підтверджено показаннями свідків - працівників кладовища, які його затримали, суперечить його показанням та вказує на його протиправну дію.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування за доводами апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -