Справа № 461/5781/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/78/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/5781/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчої ОСОБА_9

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 жовтня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , погоджене із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_12 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 днів з часу фактичного затримання особи, тобто, до 08.12.2018 року, включно.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням особи ОСОБА_10 , який згідно з офіційними даними не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, покази якого було взято за основу при оголошенні підозри; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.

Відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .
Вважає, що ухвала про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту винесена із порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства України, а також його прав та охоронюваних законом інтересів.
Зокрема слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова постановляючи оскаржувану ухвалу покликається на те, що 10.10.2018 року ОСОБА_10 затримано, в порядку ст. 208 КПК України та 10.10.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст.187 КК України.
Однак ОСОБА_10 в порядку статті 208 КГІК України не затримувався, протокол про його затримання не складався.
Про те фактично ОСОБА_10 10.10.2018р. був затриманий працівниками Галицького ВП ГУНП у Львівській області та був доставлений до приміщення відділу поліції де з ним було проведено ряд слідчих і процесуальних дій, зокрема оголошено про підозру у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч.3 ст. 187 КК України) та о 15 годині 43 хвилин вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Згідно ч.5 ст.208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст.209 цього Кодексу.
Незважаючи на імперативну вимогу діючого кримінального процесуального законодавства протокол про затримання ОСОБА_10 не складався.
Проведені процесуальні дії після фактичного затримання ОСОБА_10 проводились без участі захисника, незважаючи на те, що адвоката було призначено регіональним центром надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно Постанови слідчого за призначенням, згідно доручення від 10.10.2018р. № 013-1496620 - 2893, зобов`язано адвоката ОСОБА_13 забезпечити надання безоплатної вторинної допомоги та прибути 10.10.2018р. о 17 год. 30 хв. до Галицького відділу поліції.
Як вбачається з клопотання про обрання запобіжного заходу таке отримане підозрюваним 10.10.2018 р. о 15 годині 43 хвилин тобто без участі захисника.
На час повідомлення про підозру у вчинені особливо тяжкого злочину та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 не був забезпечений захистом, що свідчить про порушення права ОСОБА_10 на захист.
Крім того слідчий суддя розглянув клопотання слідчого з порушенням вимог ч. 2 ст.184 КПК України, адже таке розглянуто раніше ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, адже розгляд справи розпочався 10.10.2108р. о 18.год. 10 хв. а клопотання вручене ОСОБА_10 10.10.2018 р. о 15 годині 43 хв., у зв`язку з чим така ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.
Вище зазначене свідчить про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки істотним порушенням кримінального процесуального законодавства під час фактичного затримання ОСОБА_10 , а саме проведення процесуальних дій без участі захисника та не дотримано вимоги процесуального законодавства під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя не врахував того, що слідчий СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 просила суд: «продовжити застосування до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою», хоча раніше ОСОБА_10 запобіжний захід не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу в слідчого судді не було, за відсутності такого клопотання в прохальній частині клопотання.
Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя зазначив про те, що в ОСОБА_10 немає міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, покази якого було взято за основу при оголошенні підозри; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Однак наведені обставини не відповідають дійсності та спростовуються тим, що підозрюваний ОСОБА_10 навчається на III курсі Національного університету "Львівська політехніка", має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та проживає разом з своєю мамою та бабцею за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується по місцю проживання та місцю навчання, що підтверджується довідками виконавчого комітету Миртюківської міської ради Стрийського району Львівської області та характеристиками.
Враховуючи особу підозрюваного, те що він раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, визнає причетність до вчинення даного кримінального правопорушення вважає, що ризики, які визначені в оскаржуваній ухвалі слідчого суді про застосування запобіжного заходу не виправдовують тримання підозрюваного під вартою, адже запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного заходу контролю може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 під час досудового та судового слідства.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та пояснення потерпілого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив таку та просив залишити ухвалу без зміни, пояснення слідчого ОСОБА_9 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт з врахуванням того, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, визнає причетність до вчинення даного кримінального правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки вже враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Представлені в апеляційний суд документи, які характеризують його особу, в тому числі розписки про відшкодування шкоди потерпілому, позиція самого потерпілого ОСОБА_7 щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, можуть бути використані як обставини, які пом`якшують покарання у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому ризики, що наведені у клопотанні дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого.
Поряд з цим слідчий суддя правомірно врахував і те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 жовтня 2018 року про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4