ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1548/16-к
Провадження № 1-кп/210/55/18

"28" серпня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003229 від 27 листопада 2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя, Донецької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.12.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки;

- 24.11.2014 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, за ч. 2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини при наступних обставинах.

Так, 29.10.2015 року, на підставі постанови начальника Криворізької виправної колонії №80 ОСОБА_6 , за допущення систематичного порушення режиму відбування покарання, у відношенні засудженого ОСОБА_5 застосовано дисциплінарне покарання у вигляді поміщення до приміщення камерного типу (далі ПКТ) строком на 20 днів.

Однак, в подальшому ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжував систематично проявляти злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, яка полягала у відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі відмові від виконання наполегливих, неодноразових висловлених законних вимог або розпоряджень представників адміністрації Криворізької виправної колонії №80, а також Правил.

29.10.2015 року приблизно 10:45 годин, під час проведення обходу камер ДІЗО, ПКТ, ДПК Криворізької виправної колонії №80, засуджений ОСОБА_5 , який відбував дисциплінарне покарання у камері № 13 ПКТ, незважаючи на покладені на нього обов`язки, передбачені Правилами, а також відкрито ігноруючи законні вимоги представників адміністрації установи, умисно, з метою вираження явної неповаги як до працівників установи, так й до режиму відбування покарання, перешкоджав молодшим інспекторам відділу нагляду і безпеки проведенню технічного огляду камери, а також здійснив акт членоушкодження.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, де вказано: «Засуджені до позбавлення волі зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами», а також вимоги розділу №17 Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5, в якому вказано, що «з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, що не передбачені переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, а також приміщень, територій житлових та виробничих зон», «для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця» та розділу №3 в якому вказано, що «засудженим забороняється заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі за допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків».

За даним фактом адміністрацією Криворізької виправної колонії №80 проведено службову перевірку за результатами якої, 23.11.2015 року начальником Криворізької виправної колонії №80 ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану.

Також, 01.11.2015 року приблизно 08:00 годин, під час проведення обходу камер ДІЗО, ПКТ, ДПК Криворізької виправної колонії №80, засуджений ОСОБА_5 , який відбував дисциплінарне покарання у камері № 13 ПКТ, незважаючи на покладені на нього обов`язки, передбачені Правилами, а також відкрито ігноруючи законні вимоги представників адміністрації установи, умисно, з метою вираження явної неповаги як до працівників установи, так й до режиму відбування покарання, перешкоджав молодшим інспекторам відділу нагляду і безпеки проведенню технічного огляду камери.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ч. 3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, де вказано: «Засуджені до позбавлення волі зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами», а також вимоги розділу №17 Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5, в якому вказано, що «з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, що не передбачені переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, а також приміщень, територій житлових та виробничих зон», «для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця».

За даним фактом адміністрацією Криворізької виправної колонії №80 проведено службову перевірку за результатами якої, 10.11.2015 начальником Криворізької виправної колонії №80 ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 оголошено догану.

Крім того, 02.11.2015 приблизно о 13:45 годин, під час проведення планового обходу і контролю молодшими інспекторами, в камері №13 ПКТ Криворізької виправної колонії №80, засуджений ОСОБА_5 спільно із засудженим ОСОБА_7 ,, незважаючи на покладені на них обов`язки, передбачені Правилами, а також відкрито ігноруючи законні вимоги представників адміністрації установи, умисно, з метою вираження явної неповаги як до працівників установи, так й до режиму відбування покарання, порвали подушку, дістали з неї ватний наповнювач та обклавши двері камери підпалили його. Після чого відкрито ігноруючи законні вимоги представників адміністрації установи, відмовились вийти з камери для усунення задимлення та займання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ч. 3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, де вказано: «Засуджені до позбавлення волі зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок у умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами», а також вимоги розділу №3 Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 №2186/5, згідно якого засуджені зобов`язані «утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням», «дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці».

За даним фактом адміністрацією Криворізької виправної колонії №80 проведено службову перевірку за результатами якої, 12.11.2015 начальником Криворізької виправної колонії №80 ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину не визнав, зазначив, що 29 жовтня 2015 року не перешкоджав представникам адміністрації, просто не міг встати, тому, що звело ногу, членоушкодження не робив, 01 листопада 2015 року відмовився вийти з камери за станом здоров`я, що стосується епізоду 02 листопада 2015 року, не заперечує, що горіла вхідна дверь в камері, але від чого вона загорілася він не знає, подушку він не рвав, не знав, що вказані правопорушення можуть призвести до таких наслідків, якби знав, то не поводив себе так, просить не визначати суворе покарання. Також просив при визначенні покарання провести перерахунок строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст.72 КК України.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Згідно з ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження. Сторони кримінального провадження наполягали на виклику у судове засідання свідків обвинувачення.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що він працює оперуповноваженим КВК-80, був присутній при огляді камери 01.11.2015 року, засуджений ОСОБА_5 , перешкоджав представникам адміністрації, та нецензурно висловлювався в їх бік.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що працює начальником оперативного відділу, обвинувачений був поміщений до ПКТ, порушував режим відбуття покарання, категорично відмовлявся вийти з камери, для проведення технічного огляду.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що працює в колонії, молодшим інспектором. 28 жовтня 2015 року засуджений прибув до колонії, відмовився від поселення в дільниці посиленого контролю, мотивував відмову станом здоров`я. Погрожував вчинити акт членоушкодження. Після пояснення засудженому, що до нього буде застосовано примус добровільно здав лезо одноразової бритви, яке було при ньому начебто у ротовій порожнині. На запитання прокурора відповів, що ОСОБА_5 зневажливо ставився до представників адміністрації колонії, а саме тому, що йому була необхідна медична допомога, але представники адміністрації таку допомогу йому не надавали. Зазначив, що медичної довідки, щодо неможливості засудженому перебувати на дільниці посиленого контролю. Що було 29 жовтня 2015 року він не знає, оскільки це була не його зміна.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав пояснення, відповідно до яких показав, що працює молодшим інспектором, засудженого знає, коли вперше зустрілися, він не пам`ятає. 02 листопада 2015 року вони прийняли зміну о 08.00 годині, потім з помічником прибули до ДІЗО, щоб виконати заходи для подальшої роботи, після дізналися, що є засуджені, які відмовляються виконувати законні вимоги представників адміністрації, а саме: відмовлялися підійматися, та виносити спальні речі із камери. Коли інспектори прийшли до камери, то провели бесіду із засудженими, однак отримали від них відмову виходити з камери. Засуджені порвавши постільну білизну та поклавши її між решітками двері підпалили. Почали горіти двері, приміщення почало заповнюватися димом, інспектори доповіли про інцидент черговому помічнику начальника установи, відкрили першу бронь, та вогнегасником самостійно потушили пожежу. Повикидали згорілі речі. Прибули представники адміністрації колонії, та опергрупа, після чого вивели засуджених для бесіди. Обвинувачений в грубій формі спілкувався з представниками колонії. Підпал був зроблений засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . Пожежна бригада була відсутня, оскільки вдалося потушити полум`я працівниками колонії.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив, що працює молодшим інспектором КВК-80, бачив обвинуваченого 01 листопада 2015 року, ніс службу в ДІЗО, проводили обшук в камері № 13, ОСОБА_5 відмовлявся складати спальні речі та виходити з камери, зневажливо розмовляв з представниками адміністрації колонії та молодшими інспекторами. Про акти членоушкодження він не пам`ятає за строком давності.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що працює заступником чергового помічника начальника КВК-80. 01 листопада 2015 року ніс службу на ПКТ. О п`ятій годині ранку, за розкладом, обвинуваченому було запропоновано вийти із камери, та винести спальні речі, на що він відповів відмовою. Нецензурно висловлювався в бік представників адміністрації колонії. Відбуваючи покарання обвинувачений вів себе неадекватно, перебував у стаціонарі, однак намагався втікти, але його затримали. Про акт членоушклдження ОСОБА_5 він не пам`ятає.
Крім часткового визнання своєї вини самим обвинуваченим, показами свідків, його вина у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:
- довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , з моменту прибуття до колонії, з якої вбачається, що останній неодноразово притягувався за порушення режиму відбування покарань до дисциплінарних стягнень у вигляді догани, суворої догани, поміщення до ДІЗО;
- висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_5 від 28 жовтня 2015 року щодо категоричної відмови виконувати законні вимоги представників адміністрації колонії, та постановою про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 строком на 20 днів, від 29.10.2015 року;
-актом від 29.10.2015 року, щодо відмови засудженого ОСОБА_15 дати письмові пояснення по факту наміру здійснити членоушкодження, який зафіксований у рапорті від 28.10.2015 року;
- розпискою засудженого ОСОБА_15 про ознайомлення з правилами поведінки під час тримання в ПКТ, та розпорядком дня для засуджених, які утримуються в ПКТ від 29.10.2015 року;
- висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_5 від 23 листопада 2015 року щодо категоричної відмови виконувати законні вимоги представників адміністрації колонії;

- постановою про накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_5 , та оголошення суворої догани від 23.11.2015 року;

- висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_5 від 03 листопада 2015 року щодо категоричної відмови виконувати законні вимоги представників адміністрації колонії;
- висновком за фактом застосування спеціальних засобів до засудженого ОСОБА_15 від 30.10.2015 року, за категоричну відмову виконувати законні вимоги представників адміністрації;
- постановоюпро накладення дисциплінарного стягнення за порушення режиму відбування покарання, оголошення ОСОБА_5 догани від 10.11.2015 року;

- висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_5 від 10 листопада 2015 року щодо категоричної відмови вийти з камери, для проведення технічного огляду;
- постановою від 12.11.2015 рокупро накладення дисциплінарного стягнення за порушення законних вимог представників адміністрації колонії, та оголошення ОСОБА_5 суворої догани;

- висновком за фактом порушення режиму відбування покарання ОСОБА_5 від 04 листопада 2015 року щодо категоричної відмови виконувати законні вимоги представників адміністрації колонії;
- довідкою із медично-санітарної частини КВК №80 від 11.02.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 за час відбування покарання на диспансерному обліку у лікаря-терапевта, психіатра, нарколога не перебував;

- довідкою із медично-санітарної частини КВК №80 від 29.02.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 звертався до медичної частини 29.10.2015 року з діагнозом: різані рани лівого передпліччя, членоушкодження, надано першу медичну допомогу. 02.11.2015 року з діагнозом: хронічний гастродуоденіт в стадії загострення, призначалося амбулаторне лікування. 02.11.2015 року до нього викликалася бригада швидкої медичної допомоги. При огляді даних гострої хірургічної патології не виявлено. 01.11.2015 року за медичною допомогою до МСЧ не звертався. Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 поміщався до камер ДІЗО та ПКТ з обов`язковим наглядом медичного працівника. Згідно висновків медичних працівників за станом здоров`я був придатний до поміщення до камер ДІЗО/ПКТ;

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинувачених, свідків, письмові докази, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинувачених, свідка, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ст. 391 КК України, злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, що передбачені ст. 67 КК України судом встановлено рецедив злочинів.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що згідно даних, які характеризують його особу за місцем відбуття покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі й три рази був поміщений до ДІЗО, та один раз до ПКТ, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває, не одружений.тому, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив злочин під час відбування покарання, за вказаних обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, отже необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.
Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які зазначені в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.
30 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.2017 року зараховано ОСОБА_5 , в строк відбуття покарання, призначеного вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.11.2014 р., строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2014 року по 07 квітня 2015 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З врахуванням строку, з 01 квітня 2014 року по 07 квітня 2015 року включно, попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, станом на 30 травня 2018 року, невідбуте покарання складає 1 рік 3 місяці 24 дні.

Отже, остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за правилами ст.71 ч.1 КК України, тобто з урахуванням невідбутого ним покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 24 листопада 2014 року, за правилами перерахунку, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, тобто здійснивши зарахування строку попереднього ув"язнення у цьому кримінальному провадженні у строк остаточного покарання на підставі Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ.
Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за ст. 391 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 24 листопада 2014 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Крім того, за даним кримінальним провадженням ОСОБА_5 ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2016 року, був етапований із КВК № 80 до Криворізької установи відбуття покарань № 3 УДПтСУ, у зв`язку із розглядом даної справи, де він знаходиться з 05 березня 2016 року по теперішній час.

На підставі ч.5 ст.72 КК України п.3 пп. "ґ" час перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення.
Таким чином, на підставі ст. 72 ч.5 КК України відносно ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 05 березня 2016 року до 20 червня 2017 року, оскільки 21 червня 2017 року набули зміни до ч. 5 ст. 72 КК України на підставі Закону Україну «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року за № № 2046-VIII.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком чинності.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 24 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням, з 05 березня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання відраховувати з 30 травня 2018 року, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити тримання під вартою.
Речові доказт відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Матеріали кримінального провадження № 0003229 від 27 листопада 2015 року, залишити при обвинувальному акті № 210/1548/16-к, пр. 1-КП/2109/55/18.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження; право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1