В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/876/18

Провадження № 1-кп/348/240/18

19 вересня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника Надвірнянського МРВ з питань пробації: ОСОБА_7 ,

представника ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в

Івано-Франківській області: ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Надвірнянської РДА - Дем" ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000211 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , навчається в 12 класі Надвірнянської вечірньої (змінної) школи, проживає у фактичних шлюбних відносинах, працює на тимчасових заробітках, проживала в родині з обома батьками, на обліку в службі в справах дітей Надвірнянської РДА та секторах ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області і Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області не перебувала, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, яке було ввірене та перебувало в її віданні.

Злочин нею вчинено при наступних обставинах:

30 березня 2018 року неповнолітню обвинувачену ОСОБА_4 згідно усної домовленості з ФОП ОСОБА_10 , з випробувальним терміном було прийнято продавцем-касиром в еко-магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться в АДРЕСА_3 , із встановленням робочого дня з 08.00 год. до 17.00 год. щоденно, окрім неділі, та заробітної плати у день 100 грн. Отже, з 31.03.2018 року ОСОБА_4 вступила у фактичні трудові відносини з ФОП ОСОБА_10 . Згідно своїх обов`язків неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 здійснювала реалізацію продовольчих товарів, прийом товару в магазин, зберігання товару у відповідному вигляді, здійснювала облік та збереження грошових коштів, отриманих від реалізації товарів, які повинна була зберігати в касі магазину. Перед початком трудової діяльності ФОП ОСОБА_10 30.03.2018 було проведено інвентаризацію товару, згідно якої в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було встановлено фактичний залишок 13899,11 гривень, недостачі не виявлено і вказаний товар згідно інвентаризації було передано у відання ОСОБА_4 . Обвинувачена ОСОБА_4 виконувала свої трудові обов`язки на посаді продавця-касира еко-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 31.03.2018 року по 06.04.2018 року та отримала від реалізації продовольчих товарів 2547 грн., які зберігала у касі магазину, коли в неї виник умисел привласнити вказані кошти, які фактично перебували у її віданні. Реалізовуючи злочинний намір, спрямований на привласнення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 06.04.2018 року приблизно 11 год. забрала з каси еко-магазину «Здоров`я» кошти, які перебували у її віданні, в сумі 2547 грн., зачинивши приміщення магазину, та покинула робоче місце, в результаті чого привласнила чуже майно, яке перебувало у її віданні. Привласнені кошти неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 використала на власні потреби.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та дала показання про те, що вона із своїми батьками проживала АДРЕСА_1 . Вже більше року проживає в цивільному шлюбі, спочатку в батьків чоловіка в с.Пнів, а в подальшому винайняли житло в смт.Делятин Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Матеріальні умови їх сім"ї є задовільними. На даний час вона навчається в Надвірнянській вечірній школі в 12 класі, на прожиття заробляє тимчасовими сезонними заробітками.

Стосовно пред"явленого обвинувачення зазначила наступне. 30 березня 2018 року її було прийнято на усній домовленості з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 продавцем-касиром з випробувальним терміном в еко-магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований в приміщенні критого ринку в АДРЕСА_3 . Їй роз"яснили, що в неї буде робочий день був з 08.00 год. до 16.00 год. щоденно, визначили заробітну плату в день 100 грн. Вона практично здійснювала реалізацію продовольчих товарів, приймала товар в магазин, зберігала, вела облік та збереження грошових коштів, які отримані від реалізації товарів. Гроші від реалізації вона повинна була зберігати в касі магазину. Приблизно за 6-8 днів тобто з 31.03.2018 року по 06.04.2018 року від продажу продовольчих товарів вона отримала 2547 грн., які спочатку зберігала у касі магазину. Однак 06.04.2018 року вона для власних потреб вирішила взяти гроші з каси, щоб мати змогу витратити їх на себе.Тоді ж було проведено інвентаризацію та виявлено нестачу коштів. Вона не може пояснити своєї поведінки, розкаються у вчиненому, шкоду потерпілій стороні відшкодувала. Запевнила суд, що подібного більше не повториться і просить її суворо не карати, протиправність своєї поведінки усвідомила.

Окрім визнання вини неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини у вчиненому, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з"явився, однак від його представника ОСОБА_11 надійшла заява, в якій просить розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.191 ч. 1 КК України, проводити без їх участі, вказав, що обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала шкоду у розмірі 2547 грн. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 охарактеризувала свою дочку з позитивної сторони. Пояснила, що ОСОБА_4 виховувалася в благополучній сім"ї, сім"я не була нужденною. Дочка допомагала їй по господарству, періодично підробляла на тимчасових заробітках. На даний час дочка бажає створити сім"ю, проживає в незареєстрованому шлюбі, має на меті шлюб зареєструвати відразу ж після досягнення повноліття в лютому наступного року. Вона вважає, що її дочка більше не вчинить жодних злочинів, так як усвідомила вчинене. Просить вибачення за дочку і просить суворо її не карати і звільнити від призначеного покарання.

Представники служби у справах дітей Надвірнянської РДА та сектору ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП пояснили суду, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 розкаюється у скоєному, на обліку у їх службах не перебувала. З 09 листопада 2016 року по 09 березня 2017 року у перебувала У Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, з 18.05.2017 року по 01.08.2017 року перебувала на навчанні у с.Мединя Галицького району Івано-Франківської області, який самовільно покинула. Вважають, що до обвинуваченої слід застосувати мінімально можливе покарання, а також звільнити її від призначеного покарання на підставі ст. 105 КК України, застосувавши до неї заходи виховного характеру.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєному також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 квітня 2018 року, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_11 , жителя АДРЕСА_4 , про те, що 06.04.2018 року стажист еко-магазину «Здоров`я» на ім"я ОСОБА_12 забрала з каси кошти, які перебували у її віданні в сумі 5000 гривень (а.с.55);

- протоколом огляду місця події від 06 квітня 2018 року та фототаблицею до нього(а.с.56-59);

- протоколом огляду речових доказів від 24 квітня 2018 року, накладних та зошита еко-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у м. Надвірна, майдан Шевченка, 4. (а.с.61);

-актом інвентаризації від 06 квітня 2018 року ФОП ОСОБА_10 еко-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у м. Надвірна, майдан Шевченка, 4. (а.с. 68-73)

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

З урахуванням наведеного суд вважає, що діяння кримінального правопорушення мало місце, обвинувачена ОСОБА_4 винна у його вчиненні, а її дії слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене та перебувало в її віданні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітньою, відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При обранні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу неповнолітньої обвинуваченої, яка є неповнолітньою, відсутність життєвого досвіду, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, що має постійне місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, що на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також відношення до скоєного та поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення.

Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області у ОСОБА_4 схильності до агресії у відношенні до оточуючих немає. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній Зважаючи на розглянуті розділи оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинувачуванею та наявність криміногенних факторів, що можуть впливати на поведінку, виправлення обвинувачуваної ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не ставить високої небезпеки для суспільства (а.с.42-45).

У судовому засіданні захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просить врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдану матеріальну шкоду, позитивні характеристики з місця проживання, що після вчинення злочину своїми діями та вчинками довела можливість подальшої бездоганної поведінки, та у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від покарання та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин не великої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як застереження.

Згідно ст.12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення класифікується як злочин середньої тяжкості за ч. 1 ст. 191 КК України.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК.

З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітню обвинувачену від призначеного покарання із застосуванням до неї примусового заходу виховного характеру - застереження, та враховуючи досудову доповідь і зважаючи на те, що обвинувачена раніше не судима, вину свою визнала повністю, шкодує про вчинене, що скоїла злочин середньої тяжкості будучи неповнолітньою, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання, щиро розкаялася у скоєному, що остання взагалі немає життєвого досвіду, дає негативну оцінку своїм діям, що на думку суду свідчить про дійсний осуд ОСОБА_4 свого вчинку, суд, з"ясувавши умови життя та виховання неповнолітньої також враховуючи думку інших учасників процесу, які вважають за можливе звільнити обвинувачену від покарання із застосуванням ст.105 КК України, прийшов до висновку, що на момент прийняття судового рішення обвинувачена не потребує застосування реального покарання.

Суд враховує роз`яснення, викладені в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Так, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 105 КК суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16.01.2017 № 223-66/0/4-17 про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх, (п. 16) суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.50, 65, 105 КК України, ст.ст. 100, 124, 349,373-376, 484-497 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду і розміру, та застосувати до неї примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження.

Оголосити ОСОБА_4 осуд за вчинені нею неправомірні дії.
Попередити ОСОБА_4 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження нею протиправної діяльності чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню: накладні та зошит еко-магазину «Здоров`я», повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1