Справа №471/604/18-к 10.08.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 02.08.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про накладення арешту на майно ( автомобіль марки ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 , мобільний телефон «номі» IMEI 1: НОМЕР_2 , та металевий предмет ( фомку).

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

представник потерпілого: ОСОБА_8

представник: ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.08.2018 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.08.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та накладено арешту на автомобіль марки ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 , мобільний телефон «номі» IMEI 1: НОМЕР_2 , та металевий предмет.

__________________________________________________________________

провадження № 11-сс/784/411/18 слідчий суддя : ОСОБА_10

категорія: арешт майна доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення суду є необгрунтованим, безпідставним та прийнятим з порушенням норм діючого кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що вищезазначене майно в процесі огляду не вилучалось і не було зазначене в протоколі огляду від 31 липня 2018 року в графі « вилучене майно».

Крім того, вважає, що слідчий суддя наклавши арешт на дане майно, не звернув уваги на наслідки арешту для власників майна.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 31.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час огляду транспортного засобу, який проводився 31.07.2018 року з дозволу користувача ОСОБА_6 , і під час якого було виявлено та вилучено, зокрема мобільний телефон «nomi» білого кольору та металевий предмет довжиною 50 см.
Постановою слідчого від 31.07.2018 року мобільний телефон «nomi» білого кольору, металеву фомку, довжиною 50 см. та автомобіль ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 було визнано речовим доказом.

Приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя зазначив, що з огляду на обставини вказані в клопотанні, зважаючи на те, що огляд транспортного засобу та вилучення речей було проведено одразу після вчинення злочину та дане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та зважаючи на надані до клопотання докази наявні достатні підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність такого втручання з потребами кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 31.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В рамках даного провадження 31 липня 2018 року було повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України. ( а. к. п. 123)

Згідно даного повідомлення, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2018 року близько 23 год 30 хв. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , на автомобілі ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, прибули до нежилого будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де шляхом демонтажу, розбирання цегли віконної рами вказаного будинку, проникли в середину, звідки скоїли крадіжку комбінованого корму врожаю 2018 року, вагою 532 кг, на суму 3 340 грн 96 коп., котрі знаходились в 12 поліетиленових мішках, чим спричинили фермерському господарству « Забава» матеріальну шкоду на загальну суму 3 340 грн 96 коп. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з викраденим з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд.
31 липня 2018 року слідчий СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час огляду транспортного засобу, який проводився 31.07.2018 року.
Обгрунтовуючи своє клопотання, слідчим було зазначено, що після надходження повідомлення потерпілого ОСОБА_12 , про те, що 30.07.2018 року близько 23:35 години його охоронець побачив як до одного із складських приміщень, що належить ОСОБА_12 та розташоване за адресою АДРЕСА_1 під`їхав автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 та двоє чоловіків зі складського приміщення вантажать до автомобіля мішки з комбікормом, за даним фактом було внесено до ЄРДР 31.07.2018 р. відповідні відомості та проведено огляд автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , який був зупинений на узбіччі дороги с. Трикрати Вознесенського району. Під час проведення огляду вказаного автомобілю виявлено та вилучено 12 поліетиленових мішків з комбінованим кормом, 52 хомути з полієтилену, посвідчення водія на імя ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , мобільний телефон «номі» IMEI 1: НОМЕР_2 , та металевий предмет ( фомку).

Також, слідчим було зазначено, що зважаючи на те, що даний автомобіль ВАЗ 2101, яким користувався ОСОБА_6 є засобом вчинення злочину, металева фомка є знаряддям вчинення злочину, а мобільний телефон «номі» IMEI 1: НОМЕР_2 може містити відомості, які можуть бути використані у кримінальному провадженні, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

Матеріали кримінального провадження підтверджують статус вищевказаного автомобілю як засобу вчинення кримінального правопорушення, а інше вилучене майно, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, про що зазначає у своєму клопотанні слідчий.
Враховуючи, що відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, зокрема, збереження речового доказу, твердження апелянта про безпідставність накладення арешту на вищезазначене майно є хибним.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити питання, з якими закон пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376,405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.08.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про накладення арешту на майно - залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: