Справа № 202/4587/18
Провадження № 1-кс/202/4216/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 серпня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_3
прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг, громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813 від 26.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється в тому що він спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою незаконного збагачення, не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних прибутків відпротиправної діяльності пов`язаної із виготовленням та розповсюдженням відеопродукції порнографічного характеру через всесвітню мережу Інтернет у період з березня 2018 року по червень 2018 року на території Дніпропетровської області вчинили особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 на початку березня 2017 року, при

невстановлених органом досудового розслідування обставинах, дізнався про

можливість незаконного збагачення за рахунок виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру, у зв`язку із чим, не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних прибутків, вирішив займатись вказаною протиправною діяльністю.

Зокрема, ОСОБА_8 дізнався про те, що у мережі Інтернет існують

веб-сайти на яких користувачі зі всього світу задовольняють свої статеві пристрасті шляхом віртуального спілкування із оголеними дівчатами в режимі реального часу за допомогою комп`ютерної техніки та веб-камер, і за оголення та демонстрування деталей сексуальних дій, а також зображення сцен статевого акту, демонстрацію мастурбаторних дій, демонстрації у ближньому ракурсі орально-генітальних та орально-анальних контактів здійснюють оплату грошових коштів шляхом їх зарахування на особистий рахунок.

Дізнавшись про можливість незаконного збагачення за рахунок зайняття зазначеною незаконною діяльністю ОСОБА_8 вирішив обрати її як основне джерело доходів.

Так, на початку березня 2017 року ОСОБА_8 , розуміючи протиправний характер своїх дій,діючи умисно, усвідомлюючи неможливість досягнення злочинного результату одноособово, з метою незаконного збагачення шляхом виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру через всесвітню мережу Інтернет, особисто залучив до участі у спільних протиправних діях ніде непрацюючого мешканців м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , а також інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, які, переслідуючи корисливу мету, погодилась у складі групи прийняти участь в злочинній діяльності, спрямованій на отримання прибутків від здійснення незаконної діяльності, на яку в Україні існує заборона.

Розуміючи, що на запропоновану діяльність по виготовленню зображень порнографічного характеру за особистою участі в зйомках знайти осіб буде важко, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , вирішили використати для залучення в протиправну діяльність молодих та неповнолітніх дівчат, які внаслідок збігу життєвих обставин, були здатні та спроможні виконати їх аморальні та непристойні вказівки. Реалізуючи задумане, у період з червня 2016 року по кінець червня 2018 року ОСОБА_8 спільно з іншими учасниками злочинної групи перебуваючи на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у невстановленому органом досудового розслідування час та місці, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб здійснили втягнення в протиправну діяльність пов`язану із виготовленням та збутом зображень порнографічного характеру ряд осіб жіночої статті, а також примусили неповнолітню ОСОБА_10 , до зайняття протиправною діяльністю, яка під психологічним тиском надала свою згоду.

Підбір вказаних осіб було здійснено з урахуванням того, що останні ніде не працювали, не мали постійних джерел доходів і мали потребу в грошах. Зазначені важкі життєві обставини ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , а також ОСОБА_9 використали, з метою залучення дівчат у злочинну діяльність, після чого роз`яснили їм порядок отримання прибутку від зайняття протиправною діяльністю пов`язаною із виготовленням та розповсюдженням зображень порнографічного характеру.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи у складі групи спільно з ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , з метою виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру, орендували приміщення в будинку АДРЕСА_2 . Для цього, останні обладнали вказане орендоване приміщення за власні кошти сучасною комп`ютерною технікою, веб камерами, прикрасами, придбали інтимний одяг та речі, а також у невстановлений органом досудового розслідування спосіб ОСОБА_8 , придбав картку зарубіжної банківської установи для отримання від користувачів веб-сайтів ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «http://www.cam7.com», «https://www.myfreecams.com» за збут останнім зображень порнографічного характеру грошових коштів. Після цього, ОСОБА_8 у період з червня 2017 року по кінець червня 2018 року конвертував отримані від протиправної діяльності грошові кошти з доларів США у національну валюту України та переводив їх у готівкову форму яку розподіляв між учасниками групи та втягнутими у протиправну діяльність дівчатами в тому числі і неповнолітньої ОСОБА_10 ..
30.05.2018 року ОСОБА_10 будучи попередньо втягнутою в злочинну діяльність групою осіб, діючи за вказівкою ОСОБА_8 перебуваючи у денний час в приміщенні студії за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою веб-камери, ноутбуку під`єднаного до мережі Інтернет, діючи під нік-ім`ям « ОСОБА_11 » на інформаційному ресурсі у мережі Інтернет http://www.chaturbate.com»,за грошову винагороду здійснила виготовлення та розповсюдження в режимі реального часу зображення, під час якого непристойно та протиправно демонструвала сферу статевого життя, геніталії, мастурбації геніталій рукою, введення пальців в статеві органи.

За вчинення вищевказаний дій пов`язаних із виготовленням та розповсюдженням зображень порнографічного характеру ОСОБА_8 отримав грошові кошти та розподілив їх між учасниками групи.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані ч. 5 ст. 301 КК України.

09 серпня 2018 року о 08 год. 21 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 серпня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України.

10 серпня 2018 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може: продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як основним джерелом доходів ОСОБА_5 є грошові кошти, отримані в результаті протиправної діяльності; переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість покарання передбаченого ст.301 ч.5 КК України, оскільки санкція статті передбачає до 12 років позбавлення волі; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з чим, зазначаючи про те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, просив: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку слідчого та прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисники заперечували проти застосування запобіжного заходу з підстав наданих у письмових запереченнях, у який захисник ОСОБА_6 зазначила про недоведеність та не обгрунтованість існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000813, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст. 194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінально протиправних дій, які полягали увиготовленні та розповсюдженні порнографічної відеопродукції за участю неповнолітніх.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.
З приводу наданого стороною захисту плану реабілітаційних заходів на 2018 рік в якому відсутня дата складання, та ПІБ голови ЛКК, слідчий суддя, керуючись ст. 94 КПК України, вважає зазначений доказ недостатнім для підтвердження того, що на момент подання клопотання стан здоров`я підозрюваного будь-яким чином є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.
Крім цього, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а надана довідка директора ТОВ «Трансмашдеталь» від 09.08.2018 року, видана ОСОБА_5 про те, що на підставі заяви про працевлаштування від 07.08.2018 року його беруть на роботу не є належним доказом на підтвердження офіційного працевлаштування.
Крім того, з приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, могла вчинити дане правопорушення.
Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні посилались на існування ризику того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує може переховуватися від органу досудового розслідування суду.
Захисник заперечуючи проти наявності зазначеного ризику вказала, що підозрюваний добровільно з`явився до органу досудового розслідування, а тяжкість покарання, що загрожує йому не може бути єдиною підставою для підтвердження існування ризику.
Слідчий суддя не погоджується з доводами захисника з приводу того, що підозрюваний добровільно з`явився до слідчого, оскільки зазначене спростовується матеріалами клопотання, зокрема протоколом затримання.
Слідчий суддя, враховує наведені захисником твердження з приводу того, що суворість можливого вироку не є визначальним доказом наявності ризику переховування підозрюваного та оцінює зазначений ризик із врахуванням обставин, визначених ст. 178 КПК України, та етапу досудового розслідування.

При вирішенні питання про наявність ризику того, що підозрюваний може продовжувати здійснювати кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не працевлаштований, відсутність інформації про джерела існування ОСОБА_5 крім зазначених слідчим у клопотанні, а також об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, та вважає, що слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи етап досудового розслідування, зміст пред`явленої підозри ОСОБА_5 - примушування неповнолітньої до участі у виготовленні та розповсюдженні зображень порнографічного характеру, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та те, що одним із свідків є неповнолітня особа.
Разом з цим, слідчий суддя вважає недоведеними посилання слідчого, прокурора, щодо наявності ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 300 - та розмірів прожиткового мінімуму (533 100 грн.) здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 08 год. 20 хв. 07 жовтня 2018 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 533 100 (п`ятсот тридцять три тисячі сто) грн..
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 533 100 (п`ятсот тридцять три тисячі сто) грн., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а також виконувати обов`язки на строк до двох місяців:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 08 год. 20 хв. 07 жовтня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1