н/п 1-кс/640/9692/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні за № 0001000 від 10.09.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

10.09.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно громадянина WOLFF BIANKA, зареєстрованій в Федеративній республиці Германія за адресою: 38486 KLOTZE OT KUSEY, AM GUTSHOF,14 SALZWEDEL 21.12.2015, а саме автомобіль «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Зберігання автомобіля «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам ДП «Інформресурси» на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 09.09.2018 близько 13:30 в районі будинку № 21-А по Мерефянському шосе в м. Харкові сталося зіткнення автомобілів «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та «ЗАЗ-110307» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого пасажир автомобіля «БМВ-5231» ОСОБА_7 , 1965 р.н., пасажир автомобіля «ЗАЗ-110307» ОСОБА_8 , 1938 р.н. та водій ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями доставлені до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого МРЄВ-1 м. Харкова 21.12.2015, автомобіль «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 належить гр. ОСОБА_9 , зареєстрованій в Федеративній республиці Германія за адресою: 38486 KLOTZE OT KUSEY, AM GUTSHOF,14 SALZWEDEL 21.12.2015.

09.09.2018 у період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 15 хв. слідчим проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 має деформацію задньої частини кузову - заднього бамперу, кришки багажника, задніх крил; розбиті обидві задні фари, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий вказує, що зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний для його додаткового огляду.

Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 , в ході огляду місця події 09.09.2018 вилучив автомобіль «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Слідчий зазначає, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку зацікавлених осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 11.09.2018 слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на автомобіль

БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , без його участі, клопотання підтримав. Також долучив до вказаної заяви рапорт, яким повідомив, що ним приймались заходи щодо встановлення власника автомобіля БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 для його участі в судовому засіданні при розгляді клопотання про арешт автомобіля, але встановити його місцезнаходження не представилось можливим.

Користувач автомобіля ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 11.09.2018 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання слідчого без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та слідчого.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2018, автомобіль БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , який належить гр. WOLFF BIANKA, зареєстрованій в Федеративній республиці Германія за адресою: 38486 KLOTZE OT KUSEY, AM GUTSHOF,14 SALZWEDEL, був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, продаж та керування автомобілем БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_9 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженні за № 0001000 від 10.09.2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_9 , зареєстрованій в Федеративній республиці Германія за адресою: 38486 KLOTZE OT KUSEY, AM GUTSHOF,14 SALZWEDEL та знаходився у користуванні ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, продажу та керування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля БМВ-5231» д.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1