Справа № 642/196/18
Провадження 1-кп/642/282/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 002999 від 06.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , без визначеного місця мешкання, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 перебуваючи в касовому залі вокзалу ст. Харків- Пасажирський за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на лавці та відпочивав, та діючи з раптово виниклим умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання наслідків, підійшов до останнього, та вважаючи, що ОСОБА_6 спить, почав обшукувати кармани останнього, однак ОСОБА_6 зробив зауваження останньому, на що ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що його дії є помітними для потерпілого, забрав з правого внутрішнього карману куртки у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Леново А 880», імей: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору вартість якого згідно висновку експерта ХНД1СЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 22.12.2017 № 26028 становить 1017 (одна тисяча сімнадцять) гривень 00 копійок, та з правого зовнішнього карману куртки грошові кошти в сумі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок, з копією картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 (яка для потерпілого матеріальної цінності не має), та з викраденим майном покинув місце злочину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3217 (три тисячі двісті сімнадцять) гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння, та щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення надав пояснення як зазначено вище.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов не заявляв.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв злочин та кваліфікує його дії відповідно за ч. 1 ст. 186 КК України, що виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, часткове відшкодування шкоди потерпілому, позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має на утримання неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не завлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.12.2017 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року на вилучене майно - мобільний телефон марки «Леново А 880», імей: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 виданої Центральною ОДПІ м. Харків ГУ ДФС у Харківській області № 2033-17-00020 від 09.01.2017.

Речові докази - мобільний телефон марки «Леново А 880», імей: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 виданої Центральною ОДПІ м.Харків ГУ ДФС у Харківській області - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 396 грн. 00 коп.(триста дев`ятсот шість грн.) в доход держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1