печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
15.06.2018 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», яке передано слідчому судді 18.06.2018, про скасування арешту накладеного на нерухоме майно із забороною відчуження та розпорядження нежитловими будівлями: санаторію-профілакторію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6 та Івано-Франківська область, Косівський р-н, с. Шешори, вул. Р. Савицького (кут Вуглярка), будинок № 13-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року, справа № 341/331/17.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

У судовому засіданні представник заявника подане клопотання підтримав та просив суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволення, вказуючи що арешт обґрунтовано та за наявності правових підстав.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування представника заявника, заперечення слідчого, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні ГСУ Національної поліції України перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000414, до якого, серед інших, приєднано і кримінальне провадження № 0000440, про що зроблено відповідні записи в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000414.

01 березня 2017 року слідчим суддею Галицького районного суду Івано- Франківської області ОСОБА_5 , за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні № 0000440 від 04.02.2017, за ознаками злочину передбаченого п.4 ст.358 КК України ухвалено рішення, яким накладено арешт на низку об`єктів нерухомого майна, у тому числі і фізично не існуючи, прийнятих ПАТ «ПУМБ» у власність на підставі договорів іпотеки за кредитним договором між ТОВ «Компанія Рона» та ПАТ «ПУМБ», з забороною відчуження та розпорядження, серед яких комплекс споруд санаторію-профілакторію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташований за адресою:

1.Івано-Франківська область, Косівський р-н, с. Шешори, вул. Р. Савицького (кут Вуглярка), будинок № 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6.

2.Івано-Франківська область, Косівський р-н, с. Шешори, вул. Р. Савицького (кут Вуглярка), будинок № 13-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ПАТ «ПУМБ» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали від 01.03.2018, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт необхідний з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження зазначених обєктів нерухомості та земельних ділянок, а також забезпечення їх збереження, як речових доказів, а тому, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту вказаного майна.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що підставами для прийняття рішення про арешт майна стало звернення з заявою про правопорушення посадових осіб ТзДВ «Коломийський ДОЗ» до органу досудового розслідування з приводу, як на їх думку, незаконної реєстрації права власності нерухомого майна, яке виступало предметом іпотеки згідно генерального договору № ЮР/1.14-17 від 26.02.2014 та кредитного договору № 1.12-02 від 20.01.2012, за ПАТ «ПУМБ» на підставі надання приватному нотаріусу Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_7 підроблених документів.

Одночасно із зверненням до правоохоронного органу, посадові особи ТзДВ «Коломийський ДОЗ», подавали позов про визнання дій приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 33649236 та 33649783 від 31.01.2017., у задоволенні яких було відмовлено та, Постановою Верховного суду України від 08.05.2018 (справа № 809/1141/17) реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості за ПАТ «ПУМБ» визнано правомірною.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, з урахуванням викладеного слідчим суддею встановлено наявність очевидних та неспростовних підстав, які на теперішній час, як саме і в подальшому,що у застосуванні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладеного арешту на нерухоме майно, відпала.

Слідчий суддя, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ПАТ «ПУМБ» належним йому майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно із забороною відчуження та розпорядження нежитловими будівлями: санаторію-профілакторію «Шешори», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6 та Івано-Франківська область, Косівський р-н, с. Шешори, вул. Р. Савицького (кут Вуглярка), будинок № 13-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року, справа № 341/331/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1